ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/559/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №694/457/23 Категорія: на ухвалу  	Пічкур С.Д. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Новіков О.М., Сіренко Ю. В.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павленка Сергія Івановича на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 (повний текст складено 24.12.2025, суддя в суді першої інстанції Пічкур С. Д.) про зупинення провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1  адвоката Павленка Сергія Івановича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

у грудні 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Павленко С. І. звернувся до суду із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів, виданих Лисянським районним судом Черкаської області17.10.2025 для примусового виконання судових рішень по цивільній справі № 694/457/23 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, вчиненої внаслідок адміністративного правопорушення в порядку ст. 124 КУпАП.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 провадження у даній справі зупинено на підставі п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України до розгляду справи №694/457/23 судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 09.12.2025 матеріали справи №694/457/23 перебувають на розгляді в суді апеляційної інстанції. Оскільки справа у якій видано виконавчі листи для примусового виконання перебуває на розгляді в апеляційному суді, тому суд не може в повній мірі дослідити усі матеріали справи.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Павленко С. І. 06.01.2026 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до районного суду на новий судовий розгляд.
Зазначає, що районний суд допустив порушення балансу інтересів сторін по справі та безпідставно видав позивачці виконавчий лист для примусового виконання судового рішення, яке не набрало законної сили. При цьому, замість того, щоб визнати виконавчий лист таким, що не підлягає до виконання, як виданий безпідставно, зупинив провадження по страві, винісши оскаржувану ухвалу. 
Вказує, що обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на положення ч. 6 ст. 251 ЦПК України, проте з такими висновками суду не можна погодитись, оскільки у такому випадку суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Проте, такі обставини відсутні, а суду надані всі необхідні докази, які підтверджують той факт, що державним виконавцем здійснюються заходи по примусовому виконанню рішення суду, яке не набрало законної сили, а саме на рахунок ОСОБА_1 накладено арешт та безпідставно стягуються кошти.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на, зокрема, ухвалу суду про зупинення провадження у справі (як у даному випадку), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Встановлено, що на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 24.12.2025 цивільна справа № 694/457/23 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, вчиненої внаслідок адміністративного правопорушення перебувала в провадженні Черкаського апеляційного суду. Предметом апеляційного перегляду було з`ясування законності та обґрунтованості рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 10.09.2025, на підставі якого, зокрема, судом першої інстанції і видано виконавчі листи, із заявою про визнання яких такими, що не підлягають виконанню звернувся представник заявника адвокат Павленко С.І. 
Враховуючи вищенаведене, місцевий суд дійшов вірного висновку про зупинення провадження у справі.
Наведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують її правильність. 
Отже, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 про зупинення провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1  адвоката Павленка Сергія Івановича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повну постанову складено 04.03.2026. 

Суддя-доповідач

Судді