Справа № 724/516/26 	
Провадження № 2/724/440/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Лазарюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Патнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
В С Т А Н О В И В:
До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Патнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на загальну суму 77399,92 грн., а також судових витрат із сплати судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» і ОСОБА_1 укладено Договір № 2038081.
На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Умовами договору передбачено, що сума кредиту (загальний розмір) становить 20000,00 гривень, тип кредиту – кредит, строк кредиту 360 днів.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в розмірі, передбачених договором.
Відповідно до умов кредитного договору, Позичальник зобов`язався повернути Кредит Кредитодавцю в строк передбачений Кредитним договором. Проте, своїх зобов`язань з повернення грошових коштів Відповідач не виконав, внаслідок чого у Позичальника виникла заборгованість.
26.11.2025 було укладено договір № 26-11/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2038081. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2038081.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2038081 від 20.01.2025 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 77399,92 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 19999,95 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 41600,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 9999,97 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами – 5800,00 грн.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24.02.2026 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та щодо заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 20.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 2038081 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», згідно умов якого на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України – гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1. Договору).
Сторони погодили наступні умови надання кредиту: сума кредиту 20000 грн.; тип кредиту – кредит; строк кредиту – 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів, детальні дати повернення кредиту визначені в Таблиці (графік платежів); тип процентної ставки – фіксована; стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується у випадку, якщо споживач до 04.02.2025 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів; мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби (п.1.2-1.6 Договору).
Згідно п.2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . 
Відповідно до п.5.5.1 2) розділу 5 Договору, визначено, що допущення прострочення платежів, вказаних в Графіку платежів для споживача може мати наступні наслідки: необхідність сплати штрафу у розмірі та порядку, що визначені в п.6.4. Договору.
Згідно п.6.4 Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 3 000,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 600,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Кредитний договір № 2038081 від 20.01.2025 року, додаток № 1 до вказаного договору – графік платежів, додаток № 2 – інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг підписано відповідачем ОСОБА_1 20.01.2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором В322.
Згідно паспорту споживчого кредиту сторонами були узгоджені основні умови кредитування: тип кредиту – кредит; сума/ліміт кредиту – 20000 грн.; строк кредитування – 360 днів; процентна ставка – 365% річних; знижена процентна ставка – 3,65% річних, тип процентної ставки – фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту – 89030 грн.
Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем ОСОБА_1 20.01.2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором С370
До матеріалів справи долучено також правила надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит», затверджені наказом № 55-ФК від 15.11.2024 р.
Згідно довідки ТОВ «Пейтек» № 20251127-212 від 27.11.2025 року, вбачається, що ТОВ «Селфі кредит» 20.01.2025 року було ініційовано здійснення переказу коштів у сумі 20000 грн. на картку НОМЕР_2 . Зазначене також підтверджується листом ТОВ «Селфі кредит» № 2038081 від 16.12.2025 р.
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Селфі кредит» за Договором № 2038081 від 20.01.2025 р., заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.11.2025 року складає 67399,95 грн., з яких: 19999,95 грн. – залишок по тілу кредиту, 41600 грн. – залишок по відсоткам, 5800 грн. – штрафні санкції.
26.11.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» було укладено Договір факторингу № 26-11/25, відповідно до якого клієнт відступає (передає) фактору Права вимоги, а фактор набуває Права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення Прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (п.2.1 Договору).
Умовами вказаного договору передбачено, що права вимоги – це всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за кредитними договорами до боржників, щодо погашення заборгованостей (право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога)), які виникли на підставі кредитних договорів, виконання зобов`язань за кредитними договорами та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за кредитними договорами, які клієнтом відступаються факторові за цим договором.
На підтвердження укладеного договору надано акти прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26-11/25 від 26.11.2025 року.
Згідно витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 26-11/25 від 26.11.2025 року - реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги, право грошової вимоги у позивача виникло і до ОСОБА_1 (порядковий номер 205) за Кредитним договором № 2038081 на загальну суму 67399,95 грн., яка складається з: 19999,95 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 41600 грн. – заборгованість за відсотками, 5800 грн. – заборгованість по штрафах.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Факторинг партнерс» загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 2038081 від 20.01.2025 р., що підлягає стягненню з ОСОБА_1 станом на 04.02.2026 р., становить 77399,92 грн., яка складається з: 19999,95 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 51599,97 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами (41600 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 9999,97 грн. – заборгованість за відсотками, нарахованими після відступлення права вимоги), 5800 грн. – заборгованість по штрафах.
Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору.
Розрахунки заборгованості підтверджують існування заборгованості.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит).
Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Таким чином, досліджені судом докази підтверджують укладення кредитного договору шляхом його безпосереднього підписання позичальником електронним цифровим підписом.
Сторонами було погоджено строки кредитування, суму кредиту, порядок та розмір відсотків за користування кредитами та порядок їх повернення.
Таким чином, відповідач з викладеними умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого підписав договір електронним цифровим підписом.
Вказані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, та підписання відповідачем договору.
Одночасно, відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання ним кредитних коштів та користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач до суду не надав.
Матеріали справи містять докази відступлення прав вимоги до відповідача.
Відсотки нараховані за узгодженою сторонами процентною ставкою та протягом строку кредиту.
Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19999,95 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 51599,97 грн., які не було повернуто у строки, визначені кредитним договором.
Щодо нарахованих штрафних санкцій, суд зазначає, що таке нарахування є необгрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, який триває до нині, тому в частині стягнення штрафу необхідно відмовити.
Тобто, нарахування штрафних санкцій, яке передбачене п. 6.4 Кредитного договору, здійснювалося кредитодавцем без врахування положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України.
Отже, враховуючи вище наведене, вимога позивача про стягнення суми заборгованості за штрафними санкціями з ОСОБА_1 за кредитним договором № 2038081 від 20.01.2025 р. у розмірі 5800 грн. не підлягає задоволенню.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 71599,92 грн., яка складається із: 19999,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 51599,97 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «Факторинг партнерс» при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 13.02.2026 р.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково на загальну суму 71599,92 грн., що становить 92,51% від ціни позову (77399,92 грн.), тому на користь позивача з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2462,99 грн. 
Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є:
- Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року;
- Прайс-лист послуг АО «Лігал Ассістанс» та їх вартість;
- Заявка про надання юридичної допомоги № 1024 від 01.01.2026 р. на суму 25000 грн.;
- Витяг з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 на суму 25000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
ОСОБА_1 не надав суду клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги.
Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими.
Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх характер та необхідність, а також критерій розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, відсутність аргументованого клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених витрат, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн.
Разом з тим, указаний розмір витрат на правову допомогу підлягає перерахунку, пропорційно задоволеним вимогам.
Отже, стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (92,51%) у розмірі 23127,50 грн. (25000 грн. х 92,51%).
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Патнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) суму заборгованості за Кредитним договором № 2038081 від 20.01.2025 р. у розмірі 71599,92 грн. (сімдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 92 копійки), яка складається із: 19999,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 51599,97 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) судовий збір у розмірі 2462,99 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят дві гривні 99 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 23127,50 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять сім тисяч 50 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 23 квітня 2026 року.

Суддя: 	Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ