Головуючий І інстанції: С.М. Глазько

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 р. 	Справа № 480/344/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грицика Геннадія Олексійовича на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16.02.2026, по справі № 480/344/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Сумській області , Державної податкової служби України 
про визнання протиправним та скасування рішення та податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України № 36318/6/99-00-06-01-02-06 від 19.12.2025 про залишення скарги без розгляду;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 06.09.2022: № 0118022/1-2409-1819; № 0118022/2-2409-1819; № 0118022-2409-1819.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та податкового повідомлення - рішення в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Сумській області від 06.09.2022: № 0118022/1-2409-1819; № 0118022/2-2409-1819; № 0118022-2409-1819 повернути позивачу.
Представник позивача, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалою суду від 27.01.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, позивача зобов`язано надати суду заяву про поновлення строку на звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Сумській області від 06.09.2022: № 0118022/1-2409-1819; № 0118022/2-2409-1819; № 0118022-2409-1819, з наданням відповідних доказів на підтвердження цих обставин.
На виконання вимог ухвали суду представик позивача подала клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке мотивоване тим, що ГУ ДПС у Сумській області в автоматизованому режимі обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019-2021 р.р., та сформовано ППР від 06.09.2022 № 0118022/1-2409-1819, №0118022/2-2409- 1819, № 0118022-2409-1819, які надіслані на податкову адресу платника податків поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрих-код відправленого листа №4000012650676). Зазначений лист повернувся на адресу контролюючого органу 13.10.2022 з позначкою пошти «За закінченням терміну зберігання».
Однак, станом на 06.09.2022 (дата винесення оскаржуваних рішень) ОСОБА_1 вже майже 6 місяців (з 21.03.2022) безвиїзно перебувала у Німеччині, що підтверджується відомостями закордонного паспорту. Відтак, за адресою у м. Суми (вул. Я. Мудрого або вул. Сумська в с. Битиця) вона була фізично відсутня через військову агресію РФ. Вказує, що позивач не отримувала податкові повідомлення-рішення не через відмову від отримання, а через фізичну відсутність адресата в країні. На переконання представника, судом не враховано обставину непереборної сили (війну та вимушену еміграцію), яка унеможливила отримання кореспонденції.
Також, зауважила, що в межах справи № 480/12946/23 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу позивачу не вручався повний текст оскаржуваних ППР з розрахунками бази оподаткування. Без тексту самого рішення (який містить інформацію про площу об`єкта, ставку податку та незастосування пільги) позивач була позбавлена можливості сформулювати позовні вимоги щодо його скасування.
Ознайомлення зі змістом ППР відбулося лише 18.11.2025 року (через представника), що підтверджується відповіддю ДПС на адвокатський запит.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивачем та його представником не наведено причин і не надано відповідних доказів, які б підтверджували реальну відсутність у позивача можливості звернення до суду із цим позовом у встановлений процесуальним законодавством строк, а дійсна поважність зазначених позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду не доведена.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Із матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 06.09.2022 № 0118022/1-2409-1819; від 06.09.2022 № 0118022/2-2409-1819; від 06.09.2022 № 0118022-2409-1819.
Даний позов подано до суду 22.01.2026, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.
Відповідно до п.42.1 та 42.2 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно положень п.42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як встановлено судовим розглядом, ГУ ДПС у Сумській області в автоматизованому режимі обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019-2021 р.р., та сформовано ППР від 06.09.2022 № 0118022/1-2409-1819, №0118022/2-2409-1819, № 0118022-2409-1819, які надіслані на податкову адресу платника податків поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрих-код відправленого листа №4000012650676). Зазначений лист повернувся на адресу контролюючого органу 13.10.2022 з позначкою пошти «За закінченням терміну зберігання».
Отже, з урахуванням п.42.5 ст. 42 ПК України, оскаржувані податкові повідомлення рішення вважаються врученими 13.10.2022.
Стосовно посилань апелянта на процедуру досудового вирішення спору, а саме те, що платник податків має право звернутися до суду протягом одного місяця за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, колегія суддів зазначає наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 02.12.2025 до ДПС України було подано скаргу про скасування спірних податкових рішень. 
Разом з тим, у поданній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропушеного строку на подання скарги.
Рішенням ДПС України від 19.12.2025 скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Таким чином, посилання апелянта щодо того, що відповідно до п.56.19 ст. 56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилась процедура адміністративного оскарження, платник податків має право звернутися до суду протягом одного місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки адміністративну скаргу позивача залишено без розгляду (тобто не прийнято відповідного рішення по суті), а тому колегія суддів вважає, що місячний термін у цьому випадку не застосовується.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/11673/20 (постанова від 27.01.2022) сформував правовий висновок, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не зазначено поважних підстав для поновлення процесуального строку, тому відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку на звернення до суду, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грицика Геннадія Олексійовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі № 480/344/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   З.Г. Подобайло