Справа № 738/1960/25 	Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В. 	
Провадження № 33/4823/263/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Суддя Чернігівського апеляційного суду Салай Г.А., 
за участі захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Рудницької А.В. (в режимі відеоконференції), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рудницької А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Місцевим судом установлено, що 27.08.2025 року об 11 год 59 хв ОСОБА_1 по вул. Чернігівській шлях, 57 у м. Мена Корюківського району Чернігівської області, керував транспортним засобом «Мітсубісі Паджеро», р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР. 

Не погодившись із рішенням суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, поза увагою суду залишилась безпідставність зупинки транспортного засобу, допущені порушення при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що суд помилково ототожнив поняття «повірка» та «калібрування», дійшовши хибного висновку про справність приладу Драгер, яким проводився огляд та після останнього калібрування якого пройшло більше 9 місяців, тоді як інструкція з експлуатації зазначає інтервал калібрування 6 місяців. Також вказує, що працівники поліції не дотримались Інструкції та ввели водія в оману, зазначивши про санкцію у виді штрафу, не повідомивши про позбавлення права керування, в наслідок чого останній, підписуючи згоду з пройденим результатом, не усвідомлював юридичних наслідків. Також не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав. А після проходження ним огляду, не з`ясовано чи згоден він із результатом. А також вважає кричущим фактом, який залишився поза увагою суду, невідсторонення водія від подальшого керування та надання дозволу сісти за кермо і поїхати додому, а після цього вже повідомили про неможливість керування автомобілем у цей день, що вважає грубим порушенням процедури, яке свідчить про необізнаність поліцейських з нормами діючого законодавства і у цій справі носить істотний характер, що впливає на права особи, що притягається до відповідальності. Тому вважає, що долучені до справи матеріали не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Крім того, з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то його огляд мав бути проведений за правилами ст. 266-1 КУпАП. А також вважає, що суд самостійно змінив формулювання обвинувачення викладеного у протоколі, додавши прізвище особи, яка керувала транспортним засобом, попри те, що протокол такого не містить у формулюванні обвинувачення. Також захисником подано клопотання про зупинення провадження по справі до закінчення проходження служби. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтвердила захисник, заяв про відкладення не надходило, тому суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі. 

Дослідивши апеляційну скаргу, вислухавши апелянта, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити із викладених підстав, перевіривши її доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Щодо клопотання захисника про зупинення розгляду справи у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Так, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи і як уже зазначалось вище, має захисника, яка представляє його інтереси під час розгляду справи та подала апеляційну скаргу на постанову суду, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 435587 від 27.08.2025 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу Драгер 6810 ARСE0175, проба позитивна 2,09 проміле. 

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

З переглянутих судом відеозаписів як із відеореєстратора поліцейського автомобіля, яким зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку, так і у подальшому відео із нагрудних камер поліцейських вбачається, що вказаним автомобілем керував водій ОСОБА_1 , який рухався удвох із пасажиром. Поліцейським зазначено, що із автомобіля відчувається запах алкоголю та запропоновано водію пройти відповідний огляд на місці за допомогою приладу Драгер. На що він після певних вагань погодився, при цьому повідомив, що вживав пиво. Просив вирішити питання без складення протоколу, на що був попереджений про кримінальну відповідальність. Пройшовши огляд за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 2,09 проміле, ОСОБА_1 не заперечив. Під час складання протоколу та оформлення матеріалів водієві роз`яснено права та після складення протоколу повідомлено, що він буде відсторонений від керування. У подальшому водій прослідував до місця проживання на автомобілі.

Згідно з результатом проведеного тесту на алкоголь ОСОБА_1 із використанням спеціальних технічних засобів, результат становив – 2,09 проміле (а.с. 4). 

Доводи сторони захисту про невідповідність газоаналізатора нормам щодо його калібрування з посиланням на пропуск такого строку та як наслідок, недопустимість результату безпідставні та знайшли оцінку у рішенні суду першої інстанції, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Аналізуючи положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», якими врегульовано питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки, калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології. Отже повіркою є перевірка засобу вимірювальної техніки відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення такого засобу до певних стандартів.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 встановлено міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається», який становить 1 рік.

Огляд водія проведено дозволеним для застосування на території України та зареєстрованим у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, газоаналізатором «Drager «Alcotest 6810». Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Як убачається з чеку приладу Drager Alkotest 6810 ARСЕ - 0175, за допомогою якого здійснювався огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останнє калібрування даного приладу здійснене 21.11.2024.

Таким чином, станом на момент огляду – 27.08.2025 інтервал градуювання (калібрування) не закінчився, а тому такий прилад міг експлуатуватись.
Сумнівів у достовірності показників такого приладу, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 про вживання алкогольних напоїв, не виникає. 
Підтвердження стану сп`яніння у результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Таким чином, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно встановив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними у даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів склад правопорушення – керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та спростували висновки суду першої інстанції з цього приводу. 

Посилання сторони захисту на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містить таких, які б уплинули на правильність прийнятого судом рішення. 

Апеляційні доводи стосовно незгоди з порядком проведення огляду з урахуванням того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд мав проводитися в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП безпідставні.

За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями ст. 266-1 КУпАП передбачено огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаної норми, огляд на стан сп`яніння у порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо військовослужбовців під час виконання обов`язків військової служби, тоді як у даному конкретному випадку не встановлено факту виконання ОСОБА_1 службових обов`язків під час керування транспортним засобом та його зупинки за встановлених обставин. 

Отже, у цьому випадку він як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння обґрунтовано було запропоновано відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, зокрема, на місці зупинки, на що водій погодився.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і яка є безальтернативною. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу – залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай