Справа № 685/1161/25
Провадження № 2/685/157/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)

17 березня 2026 року        селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Медун В.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 35625014; місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 30, місто Київ, 01032) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Теофіпольського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 40 259,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачем як позичальником, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за двома договорами про позику грошових коштів, а саме – договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 та № 07613-03/2025 від 04.03.2025, укладених із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».
Права вимоги кредитора за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 29072025 від 29.07.2025, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сукупно 40 259,00 грн, у тому числі: 
- за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 – у розмірі 25 080,00 грн (з них: 6000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 6480,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 12 000,00 грн заборгованості за штрафом, 600,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту); 
- за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 – у розмірі 15 179,00 грн (з них: 4300,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 3676,50 грн заборгованості за нарахованими процентами, 7202,50 грн заборгованості за штрафом), а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 20.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судові засідання, призначені на 19.02.2026, 17.03.2026, сторони не прибули, явку уповноважених сторін не забезпечили, заяв чи клопотань не подали. Надіслана відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі повернулась на адресу суду 03.02.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 17.03.2026. 
У судове засідання 17.03.2026 учасники справи не з`явилися. Надіслана відповідачу судова повістка про виклик до суду повернулась на адресу суду 03.02.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом.
Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 17.03.2026 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту та договору факторингу.
При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), у письмових поясненнях, та у судовому засіданні, виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.
1. Факт укладення договору кредиту.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, який набрав чинності 10.06.2017.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Суд встановив, що 04.03.2025 між ОСОБА_1 як позичальником та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як позикодавцем укладено договір про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Y659 (а.с. 18-23).
Відповідно до п. 1.1. договору № 07613-03/2025 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4300,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 04.03.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 01.07.2025 (п. 1.2 договору). За користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, та комісія за видачу кредиту в сумі 430,00 грн (що складає 10,00% від суми кредиту). Тип процентної ставки – фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (п. 1.4 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 9374,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 5074,00 грн (п.п. 1.4.1 договору).
Відповідно до п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457-08хх-хххх-7257 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Крім цього, 28.03.2025 між ОСОБА_1 як позичальником та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як позикодавцем укладено договір про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Y879 (а.с. 9-14).
Відповідно до п. 1.1. договору № 62035-03/2025 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 28.03.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 25.07.2025 (п. 1.2 договору). За користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, та комісія за видачу кредиту в сумі 600,00 грн (що складає 10,00% від суми кредиту). Тип процентної ставки – фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (п. 1.4 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 13 080,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 7080,00 грн (п.п. 1.4.1 договору).
Відповідно до п. 1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457-08хх-хххх-7257 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про належне укладення договору про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договору про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позичальником ОСОБА_1 .
2. Факт отримання грошових коштів у позику.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.
У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від укладених договорів про споживчий кредит.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як вбачається із листа сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 3426_251105150836 від 05.11.2025, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 04.03.2025 о 09:50:03 на суму 4300,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 669779446, призначення платежу: зарахування 4300,00 грн на карту НОМЕР_2 (а.с. 26).
Крім цього, відповідно до листа сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 3426_251015152058 від 15.10.2025, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 28.03.2025 о 19:30:04 на суму 6000,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 693931760, призначення платежу: зарахування 6000,00 грн на карту НОМЕР_2 (а.с. 15).
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взяті на себе за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 4300,00 грн та 6000,00 грн, було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, зазначений ним у кредитному договорі.
З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування.
3. Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту.
Порядок та строки повернення кредиту визначено у договорах (розділ 3) та надано у вигляді графіків платежів та паспортів споживчого кредиту, які є невід`ємними частинами договорів, підписаних відповідачем з використанням електронного цифрового підпису, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладанням цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація щодо умов кредитування. 
Як вбачається із долученого позивачем розрахунку заборгованості від первісного кредитора за кредитним договором № 07613-03/2025 від 04.03.2025, ОСОБА_1 29.03.2025 сплатив 967,50 грн заборгованості за нарахованими процентами, а 31.03.2025 сплатив 430,00 грн заборгованості за комісією.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що отримавши грошові кошти у позику в сумі 4300,00 грн та 6000,00 грн, відповідач повернув їх ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» повністю або частково.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки у судові засідання, неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог.
Належні і допустимі докази виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 обов`язків з повернення позичених грошових коштів, комісії та процентів у матеріалах справи відсутні.
4. Факт переходу права вимоги від клієнта до фактора.
У ході дослідження факту права на позов у контексті переходу права вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договору про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025, укладених між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 , суд встановив таке.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). 
Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Матеріалами справи підтверджено наявність у позивача статусу фінансової установи (а.с. 40).
У зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків, взятих на себе за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025, права вимоги за зазначеними договорами до позичальника як боржника передано від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до позивача – ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 (а.с. 30-31).
Як передбачено зазначеним договором факторингу, а саме пунктом 1.1. договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», як клієнта, за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29072025 від 29.07.2025 підписано сторонами договору факторингу 29.07.2025, що є днем переходу права вимоги щодо ОСОБА_1 від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 32).
З наявних у справі на аркушах 34, 35 Витягів з реєстру боржників від 29.07.2025 до договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 вбачається, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги відносно ОСОБА_1 (ІПН боржника: НОМЕР_1 ) за договором № 62035-03/2025 від 28.03.2025 (загальна сума заборгованості — 25 080,00 грн) та за договором № 07613-03/2025 від 04.03.2025 (загальна сума заборгованості 15 179,00 грн).
Відтак, суд вважає доведеною обставиною перехід прав вимоги на підставі договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договору про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025, укладених між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 .
Отже, судом встановлено факти укладення договору про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договору про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 ; виконання ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язань перед ОСОБА_1 , взятих на себе за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 у повному обсязі; передання грошових коштів у сумі 4300,00 грн та 6000,00 грн відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача; невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025; переходу на підставі договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договору про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025, укладених між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 .
Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 07613-03/2025 від 04.03.2025, сума загальної заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 15 179,00 грн, з них 4300,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 3676,50 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 7202,50 грн – заборгованість за штрафом.
Згідно з розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 62035-03/2025 від 28.03.2025, сума загальної заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 25 080,00 грн, з них 6000,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 6480,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 12 000,00 грн – заборгованість за штрафом, 600,00 грн – заборгованість за комісією.
Стосовно суми заявлених до стягнення сум основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 4300,00 грн та 6000,00 грн суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків щодо повернення позичених коштів, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі. 
Також, на підставі п. 1.4 договору про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025, суд вважає належною до стягнення заборгованість за комісією за видачу кредиту в розмірі 600,00 грн, визначену та узгоджену сторонами у п. 1.4 договору як таку, що підлягає стягненню одноразово.
На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 у розмірі 3676,50 грн, суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень п. 1.1, 1.2, 1.4 кредитного договору та сплаченої відповідачем частини заборгованості за нарахованими процентами в сумі 967,50 грн, застосовуючи процентну ставку 0,90% від суми кредиту за день користування кредитом протягом 120 днів строку користування кредитом. 
У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = 4300/100х0,90х120 – 967,50 (сума грошових коштів, яку позивач зазначив як сплачену відповідачем) = 3676,50 грн – становить заборгованість за нарахованими процентами. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути проценти за період користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами договору. 
Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 у розмірі 6480,00 грн, суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень п. 1.1, 1.2, 1.4 кредитного договору, застосовуючи процентну ставку 0,90% від суми кредиту за день користування кредитом протягом 120 днів строку користування кредитом. 
У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = 6000/100х0,90х120 = 6480,00 грн – становить заборгованість за нарахованими процентами. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути проценти за період користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами договору
Суд зауважує, що відповідач не спростував наведених у позові розрахунків. 
Відтак, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 3676,50 грн та 6480,00 грн обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
Щодо стягнення заборгованості за штрафом за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 у розмірі 7202,50 грн та за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 у розмірі 12 000,00 грн суд ураховує, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє дотепер.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Оскільки прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за штрафом за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 у розмірі 7202,50 грн та за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 у розмірі 12 000,00 грн, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.
На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 та договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025, укладеними між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1  у розмірі 21 056,50 грн, у тому числі: за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 – у розмірі 13 080,00 грн (з них 6000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 6480,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 600,00 грн становить заборгованість за комісією); за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 – у розмірі 7976,50 грн (з них 4300,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 3676,50 грн становить заборгованість за нарахованими процентами).
Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1583,72 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (21 056,50 / 40 259,00 х 3028 = 1583,72 грн). 
На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1, 1077-1086 Цивільного кодексу України, статтями 1, 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 281-289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21 056 (двадцять одну тисячу п`ятдесят шість) гривень 50 копійок заборгованості за кредитними договорами, у тому числі:
- за договором про надання фінансового кредиту № 62035-03/2025 від 28.03.2025 – у розмірі 13 080 (тринадцять тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок (з них 6000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 6480,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 600,00 грн становить заборгованість за комісією); 
- за договором про надання фінансового кредиту № 07613-03/2025 від 04.03.2025 – у розмірі 7976 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 50 копійок (з них 4300,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 3676,50 грн становить заборгованість за нарахованими процентами).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1583 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) гривні 72 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо таку заяву подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 35625014; місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 30, місто Київ, 01032).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повне рішення суду складено і підписано 17.03.2026.

Головуюча суддя       Турчин-Кукаріна І.В.