Єд. унік. № 243/2798/26
Провадження № 3/243/1361/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 квітня 2026 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2026 року о 19 годині 50 хвилин в м.Слов`янськ по вул.Аеродромній, буд.17, ОСОБА_1 керував мопедом Honaa НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, мопед припаркований без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Прокопцев С.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування мопедом (підтверджень цьому в протоколі немає ані розписок про передачу ТЗ, ані актів про тимчасове вилучення), йому навіть не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, не пояснили, що це його обов`язок. Наведене свідчить про порушення порядку огляду, що відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення має наслідком його недійсність. На відеозаписі взагалі не зафільмовано факт керування ОСОБА_1 . Як вбачається з відеозапису, відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 , а саме, 16 березня 2026 року о 19 годині 50 хвилин дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом, адже з відеофіксації видно, що ОСОБА_1 знаходиться в магазині, коли поліцейські підходять до нього, ніякого факти керування або зупинки мопеда під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. При цьому сам ОСОБА_1 стверджує, що він мопедом не керував. Це говорить про те, що цей файл не може бути доказам по справі. Також на відео взагалі не зафільмовано, щоб хтось з поліцейських вимагав або пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ. Окрім того, відеозапис не є безперервним.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні “Пономарьов проти України” від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що “сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження”.
Окрім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участю її захисника.
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджена:
?даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 090632 від 16.03.2026, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 16 березня 2026 року о 19 годині 50 хвилин в м.Слов`янськ по вул.Аеродромній, буд.17, ОСОБА_1 керував мопедом Honaa НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, мопед припаркований без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
?відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що поліцейські рухалися за іншим транспортним засобом, намагаючись його наздогнати та коментуючи напрямки його руху. Після фрази поліцейського: «Він впав», поліцейський автомобіль було зупинено. Поліцейські вийшли з транспортного засобу та, дуже швидко рухаючись, в магазині наздогнали людину, запитавши у нього чому він убігає. Чоловік заперечив та сказав, що він зайшов в магазин за продуктами. Всі особи вийшли з магазину, де почали спілкуватися. В ході спілкування поліцейський повідомив, що чоловік їхав через кущі, впав з мопеду, міг наразити себе на небезпеку. Далі поліцейський запитав чоловіка, чи то його мопед лежить біля магазину, на що чоловік заперечив. Поліцейський повідомив, що чоловік рухався на мопеді без шолому, чому і було подано сигнал про зупинку. Далі чоловік повідомив, що він не має посвідчення водія та назвав своє несправжнє ім`я. В ході подальшого спілкування чоловік, який виявився ОСОБА_1 , надав поліцейським документ, що посвідчує його особу, та свідоцтво про реєстрацію вказаного мопеду. В ході спілкування поліцейський повідомляє водія, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 відмовився. Поліцейський роз`яснив водієві про настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що водій також відмовився (29-28 – 30-25 хвилини відеозапису). Водієві були роз`яснені його права згідно ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Відносно водія було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, ознайомлено з його змістом;
?направленням, за змістом якого 16.03.2026 о 20-25 год. ОСОБА_1 був направлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду відсутні;
?рапортом поліцейського В.Нефеда, за змістом якого під час несення служби в було зупинено транспортний засіб мопед Honaa НОМЕР_2  під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування було повідомлено водія, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі водій відмовився. Відносно водія було складено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП;
?поясненнями ОСОБА_2 , за змістом яких вона пояснила, що працює продавчинею в магазині «Белісімо», розташованому по вул.Данила Галицького, 7. Приблизно о 20-00 год. в магазин забіг невідомий чоловік, вдягнутий в чорний спортивний костюм (рукав куртки був брудним). Слідом за чоловіком до магазину зайшли працівники поліції, після чого чоловік почав голосно говорити, що він за кермом не їхав, а просто зайшов до магазину купити продукти. Далі невідомий вийшов з магазину разом з поліцейськими;
?постановою БАА № 001023 від 16.03.2026, за змістом якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП;
?екзаменаційною карткою водія, за змістом якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 12.12.2002.
Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто керує транспортним засобом неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Слід зазначити, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини. Доводи сторони захисту, щодо визнання відеозапису недопустимим через його не безперервність не є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, оформлення матеріалів адміністративного матеріалу, відсторонення водія від керування транспортним засобом, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Так, з доданих до протоколу матеріалів, зокрема, пояснень ОСОБА_2 можливо встановити, що ОСОБА_1 забіг в магазин, мав брудну куртку (рукав). З відеозапису можливо встановити, що поліцейські переслідували когось, після фрази «він впав» службовий автомобіль було зупинено, поліцейські, швидко рухаючись, переслідували когось пішки. Далі, вже в магазині на відеозаписі зафіксовано ОСОБА_1 , який заперечував факт керування транспортним засобом. Водночас, на відео зафіксовано мопед, який знаходився у горизонтальному положенні, та саме ОСОБА_1 згодом надав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, хоча на початку спілкування з поліцейськими категорично заперечив належність йому мопеду. В ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 назвався несправжнім ім`ям, говорив, що не має при собі документів, що посвідчують його особу, але згодом все ж таки надав такий документ. Таким чином, поведінка ОСОБА_1 прямо вказує на намагання ухилитися від відповідальності, ввівши поліцейських в оману. Наведені обставини у їх сукупності, що повністю узгоджуються з викладеними за змістом рапорту обставинами, підтверджують факт керування ОСОБА_1 мопедом Honaa NH 50 MP.
Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу спростовуються постановою БАА № 001023 від 16.03.2026, за змістом якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП. Тобто, підставою для вимоги про зупинку стало порушення ПДР України (керував мопедом без мотошолому).
За змістом протоколу зазначено, що мопед припаркований без порушень ПДР, що і є видом відсторонення водія від керування. 
Під час виявлення ознак алкогольного сп`яніння поліцейські діяли згідно вимог чинного законодавства, а саме запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і у найближчому медичному закладі, на що водій відповів відмовою, чим порушив п.2.5 ПДР України. Наведені обставини зафіксовані відеозаписом.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З урахуванням наведеного, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень. Слід зазначити, що згідно висновку ОП ККС ВС від 04.09.2023 у постанові 702/301/20 особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. ВС у листі від 04.12.2025 роз`яснив про необхідність застосування вищевказаної правової позиції під час вирішенні питання про накладення додаткового стягнення у разі відсутності в особи права керування транспортними засобами. Отже, таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026).
На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на р/р UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави на рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.).
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – 3 (три) місяці.

Суддя Н.О. Дюміна