Справа № 307/2211/21 
Провадження № 1-кп/307/150/24 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року         м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області 
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
та його захисника   ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 12021070000000125 про обвинувачення 

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Солотвино, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає без реєстрації місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, фізичної особи-підприємця, 
 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

 
в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 30 березня 2021 року, у період з 17 год. 45 хв. по 18 год. 27 хв., перебуваючи в приміщенні службового кабінету слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у м. Тячів, під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12021070000000106 від 29 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, діючи умисно, будучи у встановленому законом порядку попереджений слідчим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, діючи на користь свого рідного брата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності, штучно створив докази захисту і надав органу досудового розслідування неправдиві показання в якості свідка, які виключають причетність його брата ОСОБА_9 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме те, що ОСОБА_7 29 березня 2021 року приблизно о 00 год. 18 хв. перебував за кермом автомобіля марки «АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 » та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яке мало місце по вул. Спортивна у смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, а не його рідний брат ОСОБА_9 , тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України, а саме - завідомо неправдиве показання свідка, надане органу, що здійснює досудове розслідування, поєднане зі штучним створенням доказів захисту.
Під час судового розгляду ОСОБА_7 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо його не карати, зазначив, що 29 березня 2021 року по вул. Спортивній у селищі Солотвино відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю його брата - ОСОБА_9 , який керував транспортним засобом марки АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 », внаслідок якої загинула жінка. Приїхавши на місце події 29 березня 2021 року приблизно після опівночі, побачив, що його брат перебував в шоковому стані, сказав, що вчинить самогубство, через що він, ОСОБА_7 , пожалів свого брата та вирішив взяти вину за вчинену дорожньо-транспортну пригоду на себе, про що повідомив працівників поліції, які приїхали на місце події. Однак, в подальшому він усвідомив, що зробив і розповів правду.
Крім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у завідомо неправдивому показанні свідка, наданому органу, що здійснює досудове розслідування, поєднане зі штучним створенням доказів захисту, підтверджується такими доказами.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до нього від 29 березня 2021 року із яких видно, що наїзд на пішохода за участю автомобіля марки АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 » відбувся по вулиці Спортвній у селищі Солотвино Тячівського району Закарпатської області; напрямок проведення огляду - із с. Нижня Апша у напрямку с. Біла Церква; на місці ДТП проїзна частина дороги є горизонтальною ділянкою; локалізація пошкоджень на транспортному засобі «АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія «ММ-08-WIP» - пошкоджений капот; на транспортному засобі марки «Мерседес Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 - пошкоджена права бічна частина автомобіля. Відомості про труп - жіночої статі - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Червоноград Львівської області (том 2 а.к.п. 5 - 14).
Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30 березня 2021 року із якого видно, що 28.03.2021, у зв?язку з тим, що його власний автомобіль перебуває на ремонті, попросив у свого молодшого брата ОСОБА_11 його автомобіль марки АУДІ А-7, номерний знак НОМЕР_1 , так як мав заїхати вечором до свого старшого брата ОСОБА_12 , який мешкає в с. Нижня Апша. До нього він поїхав приблизно о 22 годині, а після того, приблизно опівночі поїхав додому. На той час на вулиці було темно, як у селі Нижня Апша, так і у смт. Солотвино, на вулиці було вуличне освітлення, опадів не було та дорога була сухою. Він рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год., із увімкненим ближнім світлом фар, оскільки дорога добре проглядалась та інколи траплялись зустрічні автомобілі, в автомобілі був сам. Так, рухаючись в смт. Солотвино по вулиці Спортивній у напрямку с. Біла Церква, не доїжджаючи до АЗС «ВОГ» помітив на краю лівого узбіччя, відносно напрямку руху свого автомобіля пішохода, який стояв, і був повернутий правою стороною тіла до автомобіля, якої статі був пішохід тоді не звернув уваги. В момент, коли автомобіль під його керуванням наблизився до даного пішохода на відстань приблизно 20-30 метрів помітив, що пішохід різко й швидко почав перебігати дорогу, зліва направо перпендикулярно до дороги. Все відбувалось настільки швидко й несподівано, що він не встиг загальмувати і лівою передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода, якого відкинуло на лобове скло автомобіля, яке потріскалось від удару. В цей момент одразу ж на автомобілі спрацювали подушки безпеки, які вдарили його в обличчя. Від цього він втратив орієнтацію та, перебуваючи в шоковому стані, продовжив рух при цьому нічого не бачучи перед собою, відчув що автомобіль з?їхав на праве узбіччя по напрямку руху і проїхавши декілька метрів зупинився після того, як з чимось зіткнувся, як у подальшому виявилося, то був стоячий на узбіччі мікроавтобус. Вийшовши з автомобіля він пішов до пішохода, якого виявив на лівому узбіччі, як виявилося то була жінка, однак ознак життя вона не подавала. Він сильно розгубився і злякався. На час ДТП на вулиці нікого не було, однак коли він був біля тіла, то почали зупинятися водії автомобілів, хтось викликав швидку медичну допомогу, а він був у шоковому стані. Більше пояснити нічого не може (том 2 а.к.п. 21 - 25).
Із протоколу огляду транспортного засобу марки АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 » від 30 березня 2021 року , проведеного у присутності понятих відомо, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі пошкоджено ліву фару, розбито дзеркало заднього виду (том 2 а.к.п. 32 - 34).
Протоколом слідчого експерименту від 30 березня 2021 року, схеми до нього та фото таблиці до протоколу огляду місця події, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 у присутності понятих із якого видно, що подія мала місце 29 березня 2021 року у селищі Солотвино по вулиці Спортивній та ОСОБА_7 детально розповів та показав обставини наїзду на пішохода під час керування транспортним засобом марки АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 » (том 2 а.к.п.26 - 31).
Із рапорту начальника УКР ГУНП в Закарпатській області відомо, що під час проведення ряду оперативно-розшукових міроприємств, спрямованих на встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 12021070000000106 встановлено, що 29.03.2021 о 01 год. 00 хв. на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення від фльдшера швидкої медичної допомоги ОСОБА_13 про те, що за адресою: Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Спортивна, поблизу АЗС «ВОГ», на проїжджій частині лежить тіло жіночої статі без ознак життя з тілесними ушкодженнями голови, що характерно для ДТП. В ході подальшого опрацювання вказаної інформації встановлено, що швидку медичну допомогу на місце події викликали з номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , що належить громадянину ОСОБА_14 , який пояснив, що 29.03.2021 після опівночі йому зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що чоловік його сестри вчинив ДТП - ОСОБА_16 (зі слів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ). В подальшому ОСОБА_15 приїхав до ОСОБА_14 на автомобілі марки «Мерседес Спринтер» та вони поїхали на місце ДТП, де ОСОБА_14 побачив атомобіль марки «АУДІ А7», з пошкодженням передньої частини автомобіля. 
На той час біля автомобіля вже перебували працівники АЗС, що знаходиться неподалік, ОСОБА_16 та його брати ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . 
В подальшому ОСОБА_14 зателефонував на лінію «103» та о 00 год. 41 хв. 29.03.2021 на місце події прибула карета швидкої медичної допомоги в складі фельдшера - ОСОБА_13 , яка повідомила, що під час виїзду на місце події - смт. Солотвино, вул. Стортивна 116, виявлено невстановлену особу жіночої статі без ознак життя, яка знаходиться на землі, поблизу АЗС за вказаною адресою, після чого зателефонувала на лінію «102» та повідомила про виявлене о 01:00 годині 29.03.2021. 
При опрацюванні виклику на лінію «102», операторами призначено наряд, який прибув на місце події о 01 годині 06 хвилин та о 01 одині 26 хвилин складено рапорт про те що на місце події виклано СОГ та забезпечено охорону місця події.
При цьому о 01 годині 29 хвилин на місце події прибуває СОГ Тячівського РВП в складі слідчого СВ Тячівського РВП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 , старшого спеціаліста-криміналіста СВ Тячівського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 , старшого оперуповноваженого Тячівського РВП майора поліції ОСОБА_21 та старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_22 .
Під час виїзду на місце події складом СОГ Тячівського РВП встановлено, що невстановлена жінка померла в наслідок ДТП з автомобілем марки «АУДІ А7 темного кольору, номерний знак НОМЕР_4 (Республіки Румунія), під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При цьому встановлено, що фактичним користувачем автомобіля при «АУДІ А7», темного кольору, номерний знак НОМЕР_5 (Республіки Румунія) є брат ОСОБА_7 - громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який неодноразово протягом 2020-2021 років перетинав Держаний кордон України за кермом вказаного автомобіля. 
При подальшому опрацюванні вказаної інформації встановлено маршрут службового автомобіля наряду ГРПП № 3 Тячівського РВП, а також опрацьовано відеозаписи камер відеонагляду щодо маршруту руху автомобіля. 
В результаті чого встановлено, що о 23 год. 20 хв. 28.03.2021 до магазину «Тиса» по вул. Спортивна, 1 у смт. Солотвино підїжджає автомобіль марки «АУДІ» (за зовнішніми схожий з автомобілем марки «АУДІ А7», номерний знак НОМЕР_4 ), з якого виходять троє чоловіків, один з яких є ОСОБА_9 . 
В подальшому, при перегляді записів з камер відеонагляду магазину «Тиса» встановлено, що особа, яка схожа на ОСОБА_9 повертається до автомобіля «АУДІ А7», сідає за кермо та починає рух в напрямку центру смт. Солотвино, де приблизно о 23 год. 18 хв. 28.03.2021, по вул. Спортивній поблизу будинку № 116, вказаний автомобіль здійснює наїзд на пішохода. 
Так, приблизно о 23 год. 20 хв. 28.03.2021 відбувається дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинула пішохід ОСОБА_23 . 
Крім того, встановлено маршрут руху автомобіля наряду № 3 РВП ГУНП н.з. НОМЕР_6 . В ході аналізу маршруту руху автомобіля в період часу з 23 год. 00 хв. по 23 год. 59 хв. 28.03.2021 встановлено, що вказаний автомобіль перебуваючи в с. Середнє Водяне, приблизно о 23 год. 20 хв., розвертається та їде в напрямку місця події, де о 23 год. 50 хв. здійснює зупинку тривалістю 42 секунди, після чого їде в центр смт. Солотвино, де розвертається та рухається в с. Грушово, куди прибув о 00 год. 41 хв.
29.03.2021 відбулася зупинка, приблизно на 15 - 20 хвилин та о 01 год. 00 хв. на логістичний пристрій надходить повідомлення з лінії «102» про ДТП.
Прибувши знову на місце події встановлено ОСОБА_7 , який повідомив, що перебував за кермом вказаного автомобіля та приблизно о 23 год. 20 хв. рухався на вказаному автомобілі та не встиг зреагувати на особу, яка перебігала через дорогу і здійснив на неї наїзд, в подальшому прибула СОГ.
В ході аналізу вказаної інформації, а також інформаці про призначення та прибуття нарядів поліції та цивільних осіб встановлено, що о 23 год. 20 хв. відбувається ДТП в смт. Солотвино, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
При цьому одразу після ДТП прибуває наряд ГРПП № 3 Тячівського РВП, потім їде з місця події, на яке приїжджають знайомі ОСОБА_9 та його рідного брата - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 разом з дружиною.
Після чого ОСОБА_24 телефонує на лінію «103» і в подальшому фельдшер карети швидкої медичної допомоги викликає поліцію. На вказаний виклик приїжджає той же самий наряд ГРПП, який в подальшому вказує, що за кремом автомобіля перебував ОСОБА_7 .
На час проведення подворового обходу у місці вчинення даного ДТП та проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що водієм автомобіля марки «АУДІ А7», темного кольору, номерний знак НОМЕР_5 у момент ДТП міг бути його законний власник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не його брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2 а.к.п. 43 - 49).
Із постанов про відібрання біологічних зразків в особи від 07 квітня 2021 року та протоколів отримання зразків для експертизи від 08 квітня 2021 року відомо, що у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відібрано біологічні зразки букального епітелію (том 2 а.к.п. 35 - 36, 37, 38 - 39, 40).
Із висновку експерта № СЕ-19/109-21/3935-БД від 22 квітня 2021 року відомо, що на наданих для дослідження сторонах "А","В", "C" та "D" підголовників, умовно позначених "І" та "II" (об?єкти № № 1, 2, 3, 4, 3, 6, 7, 8) виявлено клітини з ядрами.
Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на сторонах "В" та "С" підголовника, умовно позначеного "II" (об?єкти № № 6, 7), які є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями та наведено в таблиці 1.1 додатку 1.
Також встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на сторонах "А", "В", "С" та "D" підголовника, умовно позначеного "I" (об?єкти № № 1, 2, 3, 4) та на сторонах "А" та "D" підголовника, умовно позначеного "ІІ" (об?єкти № № 5, 8), які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та для ідентифікації не придатні. 
Домінуючі генетичні ознаки клітин, виявлених на сторонах "В" та "С" підголовника, умовно позначеного "ІІ" (об?єкти № № 6, 7) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 .
Походження генетичних ознак клітин, які домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єктах № № 6, 7 від ОСОБА_7 виключається (том 2 а.к.п. 50 - 60).
Із заяви ОСОБА_7 від 18 квітня 2021 року, адресованої начальнику ГУНП в Закарпатській області вбачається, що він взяв на себе вину замість свого рідного брата ОСОБА_9 про вчинення ним нібито дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 29 березня 2021 року, приблизно о 00 год. 20 хв. по вул. Спортивній у селищі Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області за участю автомобіля марки «АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 », внаслідок якої померла ОСОБА_10 (том 2 а.к.п. 61).
Із заяви ОСОБА_9 від 18 квітня 2021 року, адресованої начальнику ГУНП в Закарпатській області вбачається, що він 29 березня 2021 року, приблизно о 00 год. 20 хв. по вул. Спортивній в смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «АUDІ», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 », рухаючись зі сторони ОСОБА_25 в напрямку с. Біла Церква, біля АЗС «ВОГ» скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої померла ОСОБА_10 . Одразу хтось повідомив його брата ОСОБА_7 про те, що сталося, який приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди. Від побаченого, він перебував у шоковому стані та сказав, що не хоче жити і що він щось з собою зробить, на що брат ОСОБА_7 його заспокоював як міг, потім сказав, що візьме вину на себе. Спочатку він не хотів про це чути, однак був у розпачі, не знав як поступити і відійшов із місця пригоди, а брат залишився на місці події. Після цього приїхала карета швидкої медичної допомоги та працівники поліції, яким брат зізнався у вчиненні дорожньо-транспортонї пригоди (том 2 а.к.п. 62).
Із вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2022 року, який набрав законної сили, вбачається, що ОСОБА_9 , 29 березня 2021 року, о 00 години 18 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «AUDI», моделі «А7», реєстраційний номер Республіки Румунія « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить останньому, у нічний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, рухаючись зі швидкістю близько 158-187 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість у межах населеного пункту 50 км/год., по вулиці Спортивній, в населеному пункті смт. Солотвино, зі сторони с. Нижня Апша у напрямку с. Біла Церква Тячівського району Закарпатської області, та проїхавши її перехрещення з другорядною дорогою вулиці Європейська, де дорога пряма в плані, добре освітлена нічним вуличним електроосвітленням, має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, без дор ожньої горизонтальної розмітки, діючи всупереч вимогам п.1.3.; п.1.5.; п.п. б п.2.3.; п.12.2; п.12.3.; п.12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи самовпевнено та самонадіяно, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не дотримався безпечної швидкості, чим самим позбавив себе змоги безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у даних дорожніх та погодних умовах, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка у той час знаходилася на його смузі руху, після чого, водій ОСОБА_9 застосував маневрування праворуч, з`їхав з проїзної частини через праве узбіччя на тротуар та зіткнувся з бардюрним камінням автобусної зупинки, з послідуючим зіткненням з припаркованим перед будинком №116 по вул. Спортивна, автомобілем марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_7 , де повністю зупинився. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід, - потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: саден обох плечових поясів та нижньої половини грудної клітки, а також поперекової ділянки зліва; забійно-рваної лоскутної рани правої підколінної ямки; відкритого переломо-вивиху правої великогомілкової кістки в гомілково-ступневому суглобі; переломів сідничної та повздовжньої кістки правої половини тазу, забійно-рваної рани передньої поверхні правої половини тазу; прямих переломів 4, 5, 6, 7 та 9 ребер справа, забою правої легені; відкритої черепно-мозково травми з деформацією голови внаслідок множинних багато-фрагментарних переломів кісток верхньої половини лицевого черепа, кісток склепіння та основи черепа, більше справа, відсутність великих півкуль головного мозку, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як привели до смерті потерпілої ОСОБА_10 . Ці дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
За наслідками розгляду даного кримінального провадження затверджено угоду про визнання винуватості від 03 червня 2022 року, укладену між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України; ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки та відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 13 435 (тринадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 48 копійок судових витрат за проведення експертиз (том 2 а.к.п. 68 - 74).
Одними з основних засад кримінального провадження, згідно п. п. 10), 15) ст. 7 КПК України є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.
Положеннями ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінивши сукупність наведених доказів, які є належними, допустимими та достовірними, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує його покарання, а також досудову доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації. 
ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.
Пом`якшуюча покарання ОСОБА_7 обставина - щире каяття.
Обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.
Ураховуючи наведене, є підстави призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Так як ОСОБА_7 призначається покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, і, згідно досудової доповіді, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні, враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_7 , а також його сімейний стан - він має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Установити ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до п. п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя     ОСОБА_1