Справа № 569/19632/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Рівне 

Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі судді ОСОБА_1 , 
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 42018180000000137 від 23.07.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клевань, Рівненського району Рівненської області, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
з участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_9 
обвинуваченого ОСОБА_4 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 20 о/с від 05.02.2018 року призначений на посаду інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Згідно ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є протидія злочинності.
Згідно ст. ст. 19, 68 Конституції України капітан поліції ОСОБА_4 , як представник влади, зобов`язаний був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 , як службовій особі, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Статтею 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що службова особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Всупереч вищевказаним вимогам законодавства, капітан поліції ОСОБА_4 , порушуючи обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин. Так, будучи працівниками правоохоронного органу, уповноваженими щодо складання відповідних документів для притягнення до адміністративної відповідальності осіб за ч. 2 ст. 156 КУпАП, маючи на меті умисел щодо незаконного збагачення, шляхом створення для підприємців, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями, відповідних умов, за настання яких останні змушені надати неправомірну вигоду, щоб запобігти притягненню до адміністративної відповідальності та можливої втрати ліцензії на продаж алкогольних напоїв, у ОСОБА_4 та (особа 2, кримінальне провадження відносно якого зупинено, надалі «Особа 2») виник умисел, щодо використання неповнолітньої особи для реалізації своїх злочинних намірів шляхом штучного створення умов для подальшого вжиття заходів, що входять до їх компетенції.
Зокрема, 20 липня 2018 року близько 12 год., інспектор з ювенальної превенції відділу превенції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції «Особа 2», використовуючи своє службове становище як працівника поліції, зателефонував на мобільний телефон неповнолітній ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запросив останню прибути до Рівненського ВП ГУНП України в Рівненській області.
Відразу по прибуттю неповнолітньої ОСОБА_10 до відділу поліції, «Особа 2», разом з інспектором з ювенальної превенції відділу превенції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_4 , забравши неповнолітню, відправились до магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 197.
В подальшому, по прибуттю до вказаного магазину «Особа 2», у присутності ОСОБА_4 , надав неповнолітній ОСОБА_10 20 гривень та попросив за вказані кошти придбати у магазині «Рукавичка» слабоалкогольний напій.
Після продажу продавцем магазину «Рукавичка» ОСОБА_11 слабоалкогольного напою для ОСОБА_10 , працівники поліції «Особа 2» та ОСОБА_4 , зайшли до приміщення вказаного магазину, повідомили продавця магазину, що остання вчинила адміністративне правопорушення. «Особа 2» відібрав пояснення у продавця вказаного магазину ОСОБА_11 та разом з ОСОБА_4 залишили приміщення магазину, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення стосовно продавця працівники поліції не склали.
Тоді ж у лейтенанта поліції «Особа 2» та капітана поліції ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вирішення питання щодо не документування факту продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітній особі, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі слабоалкогольними напоями.
В подальшому, 20.07.2018 року о 17 годині 00 хвилин, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, «Особа 2», запросив у службовий кабінет № 24 Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, що за адресою: вулиця Пушкіна, 4, в м. Рівне, власника магазину «Рукавичка» ОСОБА_12 та повідомив останнього, що може скласти відповідні матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, які направить до Рівненської міської ради та Головного управління ДФС в Рівненській області з метою позбавлення власника магазину ліцензії на продаж алкогольними виробами.
У подальшому, 23.07.2018 близько 09 години 00 хвилин, власник магазину «Рукавичка» ОСОБА_12 , за вказівкою «Особа 2» прибув до приміщення Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, де під час зустрічі з працівниками поліції «Особа 2» та ОСОБА_4 , ОСОБА_4 висловив вимогу ОСОБА_12 про передачу неправомірної вигоди у сумі 4 тисячі гривень за невжиття заходів до притягнення до адміністративної відповідальності продавця його магазину «Рукавичка» ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_4 висловив вимогу передати суму неправомірної вигоди не особисто, а через третю особу, як у подальшому встановлено органом досудового розслідування - через працівника поліції ОСОБА_13 .
Побоюючись притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_12 вимушений був погодитись на протиправну вимогу працівників поліції «Особа 2» та ОСОБА_4 
24.07.2018 року близько 17 години 30 хвилин, «Особа 2»відповідно до попередньої домовленості, перебуваючи поблизу кафе «Крила», що знаходиться за адресою: вулиця Соборна, 36, в м. Рівне, з метою незаконного збагачення, зустрівся з ОСОБА_13 , який передав, а «Особа 2»отримав, грошові кошти в сумі 4000 гривень від ОСОБА_12 , як неправомірну вигоду за не документування факту продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітній особі продавцем магазину «Рукавичка» та подальшого не вжиття заходів щодо притягнення за це до адміністративної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_4 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та вказав, що точної дати не пам`ятає, але підтвердив факт проведення превентивних заходів відділу ювенальної превенції в межах службової компетенції спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у магазині «Рукавичка» по вул. Соборна, 197 у м. Рівне. На їхнє прохання неповнолітня особа купила там слабоалкогольний напій, потім вони зайшли в магазин і відібрали пояснення у продавця. Оскільки в них в той момент закінчилися бланки протоколів, то вони адміністративний протокол не складали, а попросили продавця та власника магазину прийти у відділ ювенальної превенції для надання пояснень та складання відповідних документів. Він особисто нікого не запрошував, це зробили хтось з його колег. Через деякий час, оскільки продавець та власник магазину у відділ ювенальної превенції не з`являлися, він з ОСОБА_15 знову прийшли в магазин «Рукавичка» по вул. Соборна, 197 у м. Рівне та склали відповідний протокол. Коли проводилася перевірка він був лише присутній, оскільки він недавно працював у відділі ювенальної превенції, раніше працював у відділі карного розшуку і не мав достатнього досвіду, щоб складати протоколи.
Вказав, що ОСОБА_13 знав раніше, але до нього не телефонував. Саме ОСОБА_13 телефонував до нього та намагався його спровокувати на отримання неправомірної вигоди. Вказав, що рішення по складеному протоколу він не уповноважений приймати, протокол передається для прийняття рішення до адміністративної комісії.
Повністю заперечив факт вимагання та отримання неправомірної вигоди за не притягнення до відповідальності власника зазначеного магазину у порядку, встановленому законодавством. Заперечив будь-які скоординовані з ОСОБА_14 дії з цього питання.
Вказав, що винуватим себе у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України не визнає, оскільки він кошти не вимагав, протокол не складав, ні з ким ні про що не домовлявся. Звернув увагу суду на те, що його підставили.
Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , доказами його винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні є: показання свідків, висновки експертиз, речові докази та інші докази, досліджені судом під час судового розгляду, а саме:
Допитана в судовому засіданні, з участю її законного представника - матері ОСОБА_16 , неповнолітня свідок ОСОБА_10 дала показання, що 20.07.2018 року, зранку, до неї зателефонував ОСОБА_14 , якого вона знала раніше, оскільки він її затримував за неправомірні дії, та попросив під`їхати на вул. Пушкіна. Вона погодилася, оскільки переживала, щоб він їй не зробив якісь неприємності. Коли вона під`їхала, то ОСОБА_14 запропонував їй поїхати в якийсь магазин, щоб купити алкогольний напій. З ними поїхали ще якісь працівники поліції, в тому числі і ОСОБА_4 . Виконуючи настанови ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , діючи за їх вказівкою, 20.07.2018 року за 50 гривень, отримані від ОСОБА_14 в службовому автомобілі, в якому також був присутній ОСОБА_4 , придбала в магазині «Рукавичка» слабоалкогольний напій «Гараж». 
Вказала, що після тієї події, приблизно 29.07.2018 року (точну дату вона не пам`ятає) до неї додому приїхав співробітник поліції ОСОБА_4 та невідома жінка, як потім вона дізналась - дружина ОСОБА_4 . Вказані особи здійснювали на неї психологічний тиск, та вимагали змінити показання з тим, щоб ОСОБА_4 уникнув притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім того, вказала, що з нею пізніше проводилися слідчі дії, під час яких вона впізнала ОСОБА_4 за фотознімками та розповіла обставини умисно створених умов (провокації) адміністративного правопорушення під час відтворення обстановки та обставин події на місці.
Показами свідка, неповнолітньої ОСОБА_10 , підтверджено факт та обставини закупки неповнолітньою особою алкогольного напою, що заборонено законодавством та підтверджено факт присутності поліцейського ОСОБА_4 під час проведення даної закупки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дав показання, що є батьком неповнолітньої ОСОБА_10 , підтвердив показання неповнолітньої доньки, у тому числі і в частині тиску на неповнолітнього свідка щодо зміни показань в суді. Вказав, що донька повідомила йому про ситуацію, яка мала місце 20.07.2018 року, коли вона, діючи за вказівкою співробітників поліції, придбала слабоалкогольний напій в магазині «Рукавичка». В подальшому, до їх квартири приходили працівники поліції та наполягали на тому, щоб ОСОБА_10 змінила свої показання під час досудового розслідування та не викривала ОСОБА_4 , як особу причетну до створення ситуації з продажем алкоголю неповнолітній особі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала показання, що 20.07.2018 року вона перебувала на своєму робочому місці в магазині «Рукавичка». Після того, як вона здійснила продаж слабоалкогольного напою дівчині, яка не виглядала як неповнолітня, до магазину зайшли раніше невідомі їй особи, яких було троє. Двох вона в подальшому впізнала за фотознімками як ОСОБА_4 та ОСОБА_14 .
Зазначені особи повідомили їй, що вона вчинила адміністративне правопорушення, відібрали від неї пояснення з вказаного приводу та, записавши її номер телефону та номер телефону власника магазину, пішли. Коли вони пішли, вона відразу зателефонувала власнику магазина ОСОБА_12 . У подальшому, того ж дня, їй на телефон неодноразово дзвонив ОСОБА_14 , та запитував чому власник магазину не з`являється у відділення поліції для вирішення ситуації щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім. Вказала, що з боку обвинувачених у кримінальному провадженні здійснювався постійний тиск на неї у вигляді численних дзвінків на її мобільний телефон упродовж двох днів. Внаслідок таких дій працівників ювенальної превенції вона були змушена вимкнути телефон, плакала, нервувала.
Пригадуючи події 20.07.2018 року свідок розповіла, що після того, як ОСОБА_4 і ОСОБА_14 пішли з приміщення магазину, орієнтовно в обідній час, вона стояла біля магазину. До неї підійшов її знайомий ОСОБА_13 та поцікавився, чому вона засмучена. Вона знала, що ОСОБА_13 є працівником правоохоронного органу, розповіла йому усі події щодо продажу алкогольного напою неповнолітній особі та поцікавилась, чи це дійсно були працівники поліції, чи можливо шахраї. ОСОБА_13 пообіцяв з`ясувати це питання.
Пізніше, ОСОБА_13 зателефонував їй та пояснив, що дійсно є така служба, яка займається документуванням фактів продажу алкогольних напоїв неповнолітнім та у цьому випадку магазину загрожує штраф.
Приблизно через тиждень (точну дату вона не пам`ятає) до приміщення магазину знову приїхали працівники поліції, зокрема ОСОБА_4 в супроводі його дружини. Вони здійснювали на неї психологічний тиск, погрожували закрити магазин, знімали все на мобільний телефон та вимагали підписати протокол та ще якісь документи, на що вона відмовилась. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав показання, що 20.07.2018 року він від продавця ОСОБА_11 дізнався про факт продажу алкогольного напою неповнолітній особі. У подальшому, того ж дня йому зателефонував ОСОБА_14 та запросив прийти до відділення поліції для вирішення цього питання. Під час бесіди у відділенні поліції, ОСОБА_14 роз`яснив йому можливі наслідки складання протоколу у вигляді позбавлення ліцензії, але натякнув, що можливо обійтися попередженням. Того ж дня, пізніше, свідку зателефонував невідомий і повідомив, що вирішити питання щодо не складання протоколу можна за 400 доларів США. Після того, знов зателефонував ОСОБА_14 та запитав чи згідний він заплатити таку суму та призначив зустріч на понеділок. В цей момент він зрозумів, що в нього вимагають неправомірну вигоду та в понеділок зранку звернувся до СБУ з заявою про вчинення злочину. У понеділок, 23.07.2018 року, він приїхав на зустріч до будівлі відділу поліції на вулиці Пушкіна у м. Рівне, де до нього вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , яких він в подальшому впізнав за фотознімками. Під час бесіди вони йому сказали, що ця сума завелика, а ОСОБА_4 відкрив блокнот та зробив рукописний запис 4000. При цьому голосом уточнив, що в національній валюті, та додав: «Ми ж не космонавти!». Вони просили, щоб він передав гроші негайно, але він сказав, що в нього зараз грошей немає. Тоді вони йому визначили час – декілька годин. Коли він перебував у смт. Квасилів, то ОСОБА_14 йому неодноразово телефонував і запитував, де він. Коли він сказав, що знаходиться у Квасилові, то ОСОБА_14 запропонував там зустрітися. Він підійшов до якогось кафе, де його чекали ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , які запитали, чи може він їм передати гроші вже, але в нього їх і тоді не було. Під час бесіди вони визначили, що гроші мають бути передані через продавця магазину ОСОБА_18 . Про ці обставини він повідомив працівників СБУ. Наголосив, що вимогу передати гроші він сприймав реально через погрози позбавлення ліцензії на продаж алкогольних напоїв. Інших варіантів вирішення ситуації працівники поліції не пропонували.
Показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується факт неправомірних дій  ОСОБА_14 та ОСОБА_4 під час закупівлі неповнолітньою ОСОБА_10 , 20.07.2018 року, слабоалкогольного напою. З показів даних свідків встановлено, що працівниками поліції  ОСОБА_14 та ОСОБА_4 під час виконання своїх службових обов`язків було створено штучну ситуацію для ОСОБА_12 , яка, у випадку складання протоколу за ч. 2 ст. 156 КУпАП та повідомлення  ОСОБА_14 та ОСОБА_4 про даний факт відповідних органів могла б мати для ОСОБА_12 негативні наслідки, а саме, позбавлення ліцензії на продаж алкогольних напоїв.
Крім того, з даних показів судом встановлено, що  ОСОБА_14 та ОСОБА_4 для досягнення своєї мети діяли узгоджено, спільно, кожен з них виконував узгоджені між собою дії. 
Показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , також спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не причетний до вчинення даного злочину, оскільки не вчиняв протиправних дій. Зокрема свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_4 був присутній при закупівлі ОСОБА_10 , 20.07.2018 року, слабоалкогольного напою, спілкувався з нею та чинив на неї психологічний тиск. Свідок ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_4 був постійно з ОСОБА_14 , спілкувався з ним, повідомляв про негативні наслідки, які можуть мати місце після складання протоколу за ч. 2 ст. 156 КУпАП, саме він повідомив йому про суму неправомірної вигоди, здійснив запис в блокноті «4000» та повідомив йому механізм передачі коштів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав показання, що в липні 2018 року, точної дати не пам`ятає, зустрів свою знайому  ОСОБА_11 , яка працювала продавцем в магазині «Рукавичка». Вона йому розповіла, що продала неповнолітній особі алкоголевмісний напій і запитала, що їй за це буде. ОСОБА_4 він теж знав, оскільки раніше працював з ним в одному відділі. Він вирішив допомогти ОСОБА_11 та запитав ОСОБА_4 , чи була подія продажу ОСОБА_11 неповнолітній особі алкогольного напою і як можна вирішити питання про не притягнення продавця до адміністративної відповідальності.На наступний день обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував до нього і попросив зустрітися. Під час зустрічі ОСОБА_4 повідомив, що він говорив з підприємцем, домовився про суму і попросив його забрати 4000 гривень у нього та передати їх ОСОБА_14 . Усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , він звернувся з рапортом до служби внутрішньої безпеки ГУНП та був залучений до документування протиправної діяльності поліцейських в межах проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Працівники СБУ разом з працівниками внутрішньої безпеки ГУНП передали йому помічені кошти в сумі 4000 гривень, які він безпосередньо передав ОСОБА_14 , після чого останнього було затримано.
Свідок ОСОБА_13 своїми показами підтвердив факт злочинних дій ОСОБА_4 , який безпосередньо, за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , приймав участь в отриманні неправомірної вигоди за не вчинення працівниками правоохоронних органів дій, які вони були зобов`язанні вчинити в силу своїх посадових обов`язків.
Крім того, свідок ОСОБА_13 підтвердив свою добровільну участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, та підтвердив факт передачі ним для ОСОБА_14 неправомірної вигоди в сумі 4000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дав показання, що він разом з ОСОБА_20  були залучені в якості понятих під час освідування та обшуку ОСОБА_14 , також був понятим під час впізнання неповнолітнім свідком, яка приходила з батьком, обвинувачених за фотознімками, підтвердив хід та результати вказаних слідчих дій, зафіксованих у відповідних протоколах, які є доказами у кримінальному провадженні.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дала показання, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , була присутня в магазині «Рукавичка» в липні 2018 року, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_22 складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_11 , та знімала ці події на мобільний телефон, вказала, що складання протоколу відбулося через 7 днів після виявлення адміністративного правопорушення, вже після затримання ОСОБА_14 .
В день затримання ОСОБА_14 вона попросила ОСОБА_4 , щоб він її завіз в м. Здолбунів на вокзал. Вказала, що їй відомо про те, що ОСОБА_13 неодноразово телефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 очевидцем події, яка вказана в обвинувальному акті вона не була.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 дав показання, що він працює дільничним інспектором, знає ОСОБА_4 та ОСОБА_13 . 20.07.2018 року ОСОБА_13 звертався до нього для з`ясування контактного номеру телефону ОСОБА_14 , та повідомив, що в магазині зафіксували продаж алкогольного напою неповнолітній особі, і також попросив контактний номер телефону ОСОБА_4 , він йому дав номер. Пізніше до нього звернулася ОСОБА_24 , дружина ОСОБА_4 і попросила скріни його переписки з ОСОБА_13 , він їй переслав скріпи переписки.
Аналізуючи покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , суд вважає їх такими, що не встановлюють і не спростовують винуватість ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні. Покази свідка ОСОБА_21 підтверджують факт складання ОСОБА_15 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП через 7 днів після вчинення адміністративного правопорушення, а також присутність її та ОСОБА_4 під час складання даного протоколу. Свідок ОСОБА_23 підтвердив факт його спілкування з працівником поліції ОСОБА_13 та повідомлення ним для ОСОБА_13 номерів мобільних телефонів  ОСОБА_4 та ОСОБА_14 .
Крім показів свідків, винуватість ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, в тому числі звуко- і відеозаписами та речовими доказами.
З дослідженої в судовому засіданні заяви  ОСОБА_12 від 23.07.2018 року, судом встановлено, що ОСОБА_12 добровільно звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. Дана заява стала підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 1 а. п. 9, 13). 
З дослідженої в судовому засіданні заяви про вчинення злочину  ОСОБА_13 від 24.07.2018 року, судом встановлено, що ОСОБА_13 повідомив прокурору Рівненської області відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 та наміри отримати останнім неправомірну вигоду (т. 1 а. п. 29).
З дослідженого протоколу освідування ОСОБА_14 від 24.07.2018 року, судом встановлено, що у ОСОБА_14 було здійснено змиви з долонь обох рук, які містили залишки речовини, якою було помічено грошові кошти (т. 1 а. п. 49-52).
Згідно протоколу обшуку ОСОБА_14 від 24.07.2018 року, судом встановлено, що у ОСОБА_14 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4000 грн., передані йому, як неправомірна вигода (т. 1 а. п. 54-57).
З дослідженої заяви ОСОБА_11 від 27.07.2018 року судом встановлено, що ОСОБА_11 змушена була звертатися із заявою до правоохоронних органів через психологічний тиск, який на неї чинив ОСОБА_4 (т. 1 а. п. 97).
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 26.07.2018 року, ОСОБА_11 впізнала серед пред`явлених для впізнання фотознімків ОСОБА_4 , як особу, що 20.07.2018 року приходила до магазину за місцем її роботи після продажу алкогольного напою неповнолітній особі (т. 1 а. п. 101-103).
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 26.07.2018 року, під час якого свідок впізнав серед пред`явлених для впізнання фотознімків ОСОБА_4 , як особу, що вимагала у нього неправомірну вигоду через факт продажу алкогольного напою в магазині, де останній здійснює підприємницьку діяльність (т. 1 а. п. 111-113).
Згідно протоколу слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 18.09.2018 року, судом встановлено, що під час слідчого експерименту свідок розповіла та продемонструвала обставини залучення її працівниками ювенальної превенції до придбання алкогольних напоїв у магазині «Рукавичка» 20.07.2018 року (т. 1 а. п. 130-134).
З дослідженого в судовому засіданні протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 31.08.2018 року, судом встановлено, що в ПрАТ «Київстар» вилучено інформацію про з`єднання абонентських номерів мобільного зв`язку у період з 19.07.2018 по 30.07.2018, які перебували в користуванні ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Аналізом вилученої інформації встановлено, що у вказаний період між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 зафіксовано 1 з`єднання, між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 - 20. Крім цього, між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 - 9 з`єднань (т. 1 а. п. 267-277).
З дослідженого в судовому засіданні протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.08.2018 року, судом встановлено, що даним протоколом вилучено оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 158050 від 27.07.2018 року складеного відносно ОСОБА_11 та оригінал пояснення ОСОБА_11 яке не містить відомостей про дату, посаду та анкетні дані особи, яка її опитує (т. 1 а. п. 284-288).
З дослідженого висновку експерта № 2.1-771/18 від 21.08.2018 року, судом встановлено наявність нашарувань речовини, що в УФ - променях має люмінісценцію яскравого жовто-зеленого кольору на грошових купюрах у сумі 4000 грн., вилучених у ОСОБА_14 , марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_14 та його сумці через плече з ремінцем. Виявлена люмінісцентна речовина має спільну родову належність зі зразком спеціальної хімічної речовини «Промінь 1» (т. 2 а. п. 20-31).
З дослідженого протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.07.2018 року, встановлено, що працівниками УСБУ в Рівненській області з метою документування протиправної діяльності ОСОБА_14 проведено контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, до проведення якого залучено свідка ОСОБА_13 . Останньому видано заздалегідь ідентифіковані грошові кошти органу, який веде боротьбу з організованою злочинністю та корупцією у сумі 4000 грн. 24.07.2018 року при особистій зустрічі ОСОБА_13 передав зазначені оглянуті та ідентифіковані грошові кошти ОСОБА_14 (т. 2 а. п. 33-44).
З дослідженого протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи від 25.07.2018 року, встановлено, що в даному протоколі зафіксовано розмову між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при передачі грошових коштів (неправомірної вигоди), під час якої ОСОБА_14 обурюється зволіканням продавчині та власника магазину «Рукавичка», використовує фразу «ми ж з ними по нормальному общалися!», та отримавши кошти запевняє: «нехай працюють, їх рік ніхто чіпати не буде», а в кінці розмови згадує « ОСОБА_25 », маючи на увазі ОСОБА_4 (т. 2 а. п. 48-50).
Згідно висновку судового експерта № 4103/4104 криміналістичної експертизи відео-звукозапису від 27.08.2018 року, підтверджено приналежність усного мовлення зафіксованого під час негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль особи ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Висловлювання учасників відповідають змісту вказаного протоколу. Ознак монтажу не виявлено (т. 2 а. п. 65-71).
Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку службового розслідування ГУНП в Рівненській області за фактом можливого порушення обліково - реєстраційної дисципліни працівниками Рівненського ВП ГУНП від 03.09.2018 року, судом встановлено, що за результатами службового розслідування встановлено, що 27.07.2018 року, о 16 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_22 перебуваючи в магазині «Рукавичка» за адресою: м. Рівне, вул. 197 Соборна, склали адміністративний протокол серії ГП № 158050 за ч. 2 ст. 156 КУпАП. На момент складання протоколу, згідно бази ІПС ОВС України, відсутні будь - які відомості про реєстрацію працівниками поліції факту вчинення вказаного адміністративного правопорушення, яке згідно протоколу мало місце 20.07.2018 року. Під час складання протоколу вказаними працівниками поліції порушено відомчі накази МВС України та вимоги ст. ст. 254, 256 КУпАП (т. 2 а. п. 133-142).
Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні.
Аналізуючи досліджені під час судового слідства докази в сукупності, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди за попередньою змовою з «Особа 2» (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження у зв`язку з мобілізацією останнього), тобто групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Розглядаючи заперечення сторони захисту, судом встановлено, що у своїх запереченнях сторона захисту покликається на те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні кримінально карані діяння, відсутня попередня змова з ОСОБА_14 , відсутній факт вимагання неправомірної вимоги. У своїх запереченнях сторона захисту вказує і на те, що після закупки, 20.07.2018 року, неповнолітнім покупцем алкогольного напою та неможливістю складання в той день протоколу за ч. 2 ст. 156 КУпАП через відсутність чистих бланків протоколів, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_15 , 27.07.2018 року повторно відвідали магазин «Рукавичка» з метою документування та притягнення винуватої особи до адміністративної відповідальності та склали протокол за ч. 2 ст. 156 КУпАП. На думку сторони захисту, такі дії ОСОБА_4 унеможливлють звинувачення його у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди.
На переконання суду, такі заперечення сторони захисту не спростовують наявності в діях ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а є намаганням уникнути кримінального покарання виходячи з наступного:
Як встановлено під час розгляду даного кримінального провадження в суді, ОСОБА_4 , дійсно особисто не отримував неправомірну вигоду. Згідно пред`явленого обвинувачення таку вимогу отримав безпосередньо ОСОБА_14 . Незважаючи на це, під час дослідження доказів судом, знайшло своє підтвердження факт попередньої змови ОСОБА_4 з ОСОБА_14 на отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища. На такі обставини вказали, під час допиту в суді, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Таким чином, доведеним є факт, що ОСОБА_4 з ОСОБА_14 , для досягнення своєї мети діяли спільно, узгоджено, з розподілом ролей.
Стосовно відсутності вимагання зі сторони ОСОБА_4 неправомірної вигоди, суд вважає дані заперечення необґрунтованими.
Питання кваліфікуючої ознаки «вимагання» у кваліфікації вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України неодноразово досліджувалось Верховним Судом, в результаті чого сформована стала практика, зокрема ККС ВС у п. п. 31- 33 Постанови від 12.11.2024 (справа № 554/6546/19, провадження № 51-3758км19) вказав:
«Відповідно до пункту 5 примітки до статті 354 КК під вимаганням у статті 368 КК України слід розуміти вимогу щодо надання неправомірної вигоди з погрозою вчинення дій або бездіяльності з використанням свого становища, наданих повноважень, влади, службового становища стосовно особи, яка надає неправомірну вигоду, або умисне створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.
Отже, така ознака, як вимагання хабаря, може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або відкритою погрозою, або створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер та спрямовані на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця».
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 з ОСОБА_14 після контрольованої закупки неповнолітньою ОСОБА_10 , 20.07.2018 року, слабоалкогольного напою свідомо пішли на те, щоб не складати протокол на місці вчинення адміністративного правопорушення, мотивуючи відсутністю чистих бланків, чим створили для себе можливість шантажування ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 показав суду, що вимогу про передачу коштів для ОСОБА_14 в якості неправомірної вигоди йому озвучив спочатку ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_4 під час другої зустрічі. Дані особи діяли як службові особи правоохоронного органу. Дану вимогу він сприйняв реально і змушений був погодитися на неї через те, що ОСОБА_4 з ОСОБА_14 погрожували йому направити матеріали до Рівненської міської ради та Головного управління ДФС в Рівненській області, які могли б позбавити його ліцензії на продаж алкогольних напоїв. 
Стосовно заперечень сторони захисту про правомірність дій ОСОБА_4 , оскільки 27.07.2018 року ОСОБА_15 , за його присутності було складено протокол за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно продавця магазину «Рукавичка» ОСОБА_11 суд вважає їх недоведеними.
Судом встановлено, що контрольована закупка неповнолітньою ОСОБА_10 слабоалкогольного напою відбулася 20.07.2018 року, злочинні дії ОСОБА_14 були викриті 24.07.2018 року, того ж дня ОСОБА_14 було затримано, протокол серії ГП № 158050 за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно продавця магазину «Рукавичка» ОСОБА_11 був складений ОСОБА_15 27.07.2018 року.
Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, терміни складання протоколу про адміністративне правопорушення чітко регламентовані ст. 254 КУпАП. Складання протоколу про адміністративне правопорушення через сім днів з моменту вчинення адміністративного правопорушення є прямим порушенням ст. 254 КУпАП. 
Досліджений в судовому засіданні висновок службового розслідування ГУНП в Рівненській області за фактом можливого порушення обліково - реєстраційної дисципліни працівниками Рівненського ВП ГУНП від 03.09.2018 року, підтверджує той факт, що на момент складання протоколу, згідно бази ІПС ОВС України, відсутні будь - які відомості про реєстрацію працівниками поліції факту вчинення вказаного адміністративного правопорушення, яке згідно протоколу мало місце 20.07.2018 року. Під час складання протоколу вказаними працівниками поліції порушено відомчі накази МВС України та вимоги ст. ст. 254, 256 КУпАП.
Зважаючи на те, що протокол серії ГП № 158050 за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно продавця магазину «Рукавичка» ОСОБА_11 був складений ОСОБА_15 27.07.2018 року, через сім днів з моменту виявлення правопорушення, через чотири дні з моменту затримання ОСОБА_14 , відсутність відомостей про реєстрацію працівниками поліції факту вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що складання протоколу серії ГП № 158050 від 27.07.2018 року немає жодних юридичних наслідків і було направлене на маскування злочинної діяльності  ОСОБА_4 та ОСОБА_14 .
Як на підставу заперечень про визнання недопустимими доказів, через відсутність джерела походження коштів в сумі 4000 гривень, які були використані при передачі неправомірної вигоди ОСОБА_14 сторона захисту посилається на постанову Верховного Суду України в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду по справі № 643/10749/14-к в провадженні № 51-2273 км 20 від 01.07.2020 року, в якій вказано, що відповідно до Інструкцій, затверджених наказом МВС України № 023/0134 для проведення оперативних заходів мають використовуватися виключно грошові кошти СБУ, МВС України.
Суд погоджується з даним правовим висновком Верховного Суду України. З дослідженого в судовому засіданні протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25 липня 2018 року (т. 2, а. п. 33-34), абзац 3, вказано, що 24.07.2018 працівниками УСБ України з грошових коштів органу, який веде боротьбу з організованою злочинністю і корупцією, в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, згідно висунутої вимоги, для документування протиправної діяльності ОСОБА_14 , було виготовлено світлокопії на копіювальному пристрої.
В подальшому, грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, на підставі окремого протоколу, вручені громадянину ОСОБА_13 для отримання доказів злочинної діяльності та повного розкриття схеми, пов`язаної отриманням неправомірної вигоди ОСОБА_14 , що є службовою особою, а також встановлення його вини та інших можливо причетних до цього осіб.
Таким чином, судом встановлено, що кошти в сумі 4000 гривень, які були використані під час передачі неправомірної вигоди ОСОБА_14 , надавалися з грошових коштів органу, який веде боротьбу з організованою злочинністю і корупцією, а саме УСБ України в Рівненській області, що відповідаєправовому висновку Верховного Суду України.
Інші недоліки документів, на які звертає увагу сторона захисту у своїх запереченнях по своїй правовій природі не набувають такого значення, щоб впливати на доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і не можуть бути покладені судом в основу виправдувального вироку.
Таким чином, суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до переконання, що під час судового розгляду, поза розумним сумнівом, знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином та у відповідності до примітки ст. 45 КК України є корупційним злочином. Обвинувачений у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на „Д” обліку не перебуває, раніше не судимий, посередньо характеризувався за місцем роботи, в даний час офіційно працевлаштований - надає адвокатські послуги, відомості про те, що він не може відбувати покарання по стану здоров`я або з інших причин суду невідомі.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. 
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також те, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до примітки ст. 45 КК України, є корупційним злочином, що унеможливлює, у відповідності до ч. 1 ст. 75 КК України застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 368 КК України з відбуванням покарання у виправно-трудовій установі та призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах та посади пов`язані з організаційно розпорядчими функціями в органах державної влади, з конфіскацією частини належного йому майна.
Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_4 без поважних причин не з`являвся в судові засідання, має постійне місце проживання та місце роботи, суд вважає, що підстав обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою або іншого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу немає.
По справі проведено ряд експертиз за ухвалою суду. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Зважаючи на те, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2022 року, кримінальне провадження № 42018180000000137 від 23.07.2018 року в частині обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України зупинено до звільнення обвинуваченого ОСОБА_14 з військової служби, а наявні речові докази мають значення для прийняття рішення судом, як в даному кримінальному провадженні, так і в кримінальному провадження порушеному відносно ОСОБА_14 , суд вважає за необхідне не вирішувати при ухваленні даного вироку долю речових доказів. 
Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та посади пов`язані з організаційно розпорядчими функціями в органах державної влади на строк 1 (один) рік, з конфіскацією (однієї четвертої) частини належного йому майна.
У відповідності до ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 термін цілодобового домашнього арешту, починаючи з 29.07.2018 року по 29.09.2018 року, включно, з розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. 
Строк відбуття основного покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 9152 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят дві) гривні.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_26