Справа №461/2047/26
Провадження №1-кп/461/412/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2026 м. Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №120261424100000048 від 11.03.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вороців Яворівського району Львівської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи вимоги Порядку виплат пенсій особам з інвалідністю, затвердженого Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме із розділом IV «Пенсії по інвалідності в солідарній системі», з метою незаконного отримання грошових коштів у вигляді соціальних виплат (пенсії) особам з інвалідністю III групи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, вчинила незаконне заволодіння коштами пенсійного фонду шляхом обману.
Так, 25.07.2022 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливою метою, в особистих інтересах з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи в приміщенні відділу обслуговування громадян №21 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що за адресою: м. Яворів, вул. О. Маковея, 50, Львівської області, достовірно знаючи, що вона не проходила обстеження в Сихівській міжрайонній МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», і дані, зазначені у «Довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією» серії 12 ААВ №606865 від 23.05.2022 про її захворювання є неправдивими, проте така довідка дає їй право на призначення пенсії особам з інвалідністю, особисто звернулась до відділу обслуговування громадян №21 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що за адресою: м. Яворів, вул. О. Маковея, 50, Львівської області, із заявою №3276 про призначення пенсії по інвалідності, зазначивши свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 та додавши до вказаної заяви завідомо підроблену «Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією» серії 12 ААВ №606865 від 23.05.2022, видану Сихівською міжрайонною МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», про захворювання ОСОБА_4 , що є підставою для призначення пенсії особам з інвалідністю, та таким чином використала завідомо підроблений документ з метою незаконного отримання права на вказану компенсацію, затвердженого Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В подальшому на підставі поданої підробленої «Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією» серії 12 ААВ №606865 від 25.05.2022, виданої Сихівською міжрайонною МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», про захворювання ОСОБА_4 та інших документів відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в період часу із 23.05.2022 по 31.01.2026 рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до розділу IV «Пенсії по інвалідності в солідарній системі» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначено та в подальшому виплачено на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , пенсію, як особі з інвалідністю III групи від імені держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на загальну суму 12 7400,74 гривень, спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні грошовими коштами державного бюджету шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена  ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністю, та підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема пояснила суду, що в той час у неї були фінансові проблеми та з`явилась можливість за невелику суму оформити собі інвалідність, тому вона скористалась такою можливістю щоб отримувати додаткові кошти. Обвинувачена пояснила, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданніщодо призначення покарання ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду. 
Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України, та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, доведена повністю.
Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України є правильною, оскільки остання заволоділа грошовими коштами державного бюджету шляхом обману.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, скоєне обвинуваченою ОСОБА_4 , є кримінальним проступком. 
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, частково відшкодувала матеріальну шкоду, раніше не судима, на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Також, до Галицького районного суду м. Львова надійшов цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_4 , в якому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального проступку, в розмірі 93 400,74 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку, в розмірі 93 400,74 грн. необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачена визнала свою вину та не заперечила проти задоволення цивільного позову в повному обсязі.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 190 КК України, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку – задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області матеріальну шкоду в розмірі 93 400 (дев`яносто три тисячі чотириста) грн. 74 коп. 
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя         ОСОБА_1