Справа № 163/487/26 
Провадження № 1-кп/163/143/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року  Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження № 12026030560000030 про обвинувачення
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Олеськ Любомльського району Волинської області, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, вищої освіти, одруженої, вчительки початкових класів Олеського ліцею та фахівця соціальної роботи "Центр життєстійкості Вишнівської сільської ради", раніше не судимої, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 будучи постановою Любомльського районного суду Волинської області у справі №163/2317/24 від 24 квітня 2025 року, яка набрала законної сили 11 червня 2025 року, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинила дії щодо її умисного невиконання за наступних обставин.
Так, всупереч вищевказаного рішення суду 29 січня 2026 року о 13 год 06 хв, ОСОБА_4 та в порушення п. 2.1. Правил дорожнього руху, будучи позбавленою права керування транспортними засобами, керувала автомобілем марки «Сітроен Берлінго», державний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Любомльській у селі Олеськ, де була зупинена службовими особами відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_4 умисно не виконувала постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнала повністю та показала, що дійсно постановою Любомльського районного суду Волинської області була позбавлена права керування, однак не виконувала постанови та керувала автомобілем. Обіцяла, що більше такого не повториться. ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила, що не оспорює і визнає доведеними спосіб, час, місце, мотив вчинення нею кримінального правопорушення та фактичні обставини обвинувачення.
За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і дійшов висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Обираючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усвідомлення своєї протиправної поведінки. Факт щирого каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні знайшов своє підтвердження, про що об`єктивно засвідчила поведінка обвинуваченої в судовому засіданні. Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Зокрема, ОСОБА_5 має вищу освіту, працює педагогом, що свідчить про її належний рівень правосвідомості та соціальної відповідальності. Вона має міцні соціальні зв`язки, перебуває у шлюбі з військовослужбовцем, донька також є військовослужбовцем, що в умовах воєнного стану має особливе значення. Здійснює постійний догляд за батьком, який є особою з інвалідністю І групи та потребує стороннього догляду, що об`єктивно обмежує можливість застосування до неї більш суворих видів покарання та свідчить про наявність значного соціального навантаження.
Окремо суд бере до уваги активну громадянську та патріотичну позицію обвинуваченої, яка проявляється у наданні фінансової допомоги (донатів) на підтримку Збройних Сил України, що додатково характеризує її як особу, яка дотримується суспільно значущих цінностей та сприяє обороноздатності держави.
Наведені обставини дають підстави для призначення їй покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті 382 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів та документів належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Речові докази відсутні, а диск який слідчим визнано, як речовий доказ в силу ст. 99 КПК є документом, тому його слід залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.
Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і за цим законом призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:
Документи, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №12026030560000030, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий : суддя         ОСОБА_1