П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 147/1407/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Почкіна О.М. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
31 березня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати дії інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 20 400,00 грн.
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.11.2025 позов задоволено.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5388210 від 03.08.2025 - скасовано, а провадження у справі закрито.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду на 31.03.2026 о 14:00.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
31.03.2026 від позивача до суду надійшла заява про перенесення судового засідання із можливістю ознайомитися із матеріалами апеляційної скарги.
З даного приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що норми ст. 286 КАС України визначають особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно з ч. 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.
Тобто, вказана норма не передбачає можливості продовження строку розгляду апеляційної скарги для даної категорії справ, навіть за наявності відповідних клопотань про відкладення розгляду справи.
Щодо прохання заявника надати можливість ознайомитися з матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що позивача було належним чином повідомлено про день, час і місце апеляційного розгляду справи, а також йому було направлено копію апеляційної скарги. Про ознайомлення позивача зі змістом апеляційної скарги відповідача свідчить поданий ним відзив на апеляційну скаргу.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.08.2025 інспектором 1-го взводу 2-ої роти 1-го батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Чулаком К.Г. винесено постанову серії ЕНА № 5388210 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП із накладенням штрафу 20 400 грн та застереженням про стягнення подвійного штрафу у виконавчому провадженні (а.с.24).
Згідно з вищевказаною постановою, 03.08.2025 позивач керував на трасі А/Д М-05 Київ Одеса 452 км. 800 метрів автомобілем DAF XF 460FT д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим постановою Ладижинського міського суду Вінницької області, яка набрала законної сили 04.04.2025, права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив п.2.1.а ПДР – керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.
Позивач вважає, вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року 1306.
Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно пп "а" п 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, Верховний Суд в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно матеріалів справи позивача притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
При цьому в оскаржуваній постанові серії ЕНА №5388210 від 03.08.2025 вказано про наявність додатку до постанови, а саме - Портативний відеореєстратор 474315.
Однак, з матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що відповідач не має можливості надати на підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення відеозапису, оскільки строк зберігання відеозапису з портативного відео реєстратора минув. 
Таким чином відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17.
Отже, в даному випадку відповідачем не доведено належними й допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення вимог ч.4 ст.126 КУПАП, не надано суду відеозапису, яким зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, а відтак не доведено правомірності оскаржуваної постанови та наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови серії ЕНА №5388210 від 03.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.