ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/3547/23
Номер провадження 22-ц/818/1890/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2025 року в складі судді Цвіра Д.М. по справі № 638/3547/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання незаконним відключення від газопостачання та стягнення шкоди,
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання незаконним відключення від газопостачання та стягнення шкоди, в якому просила визнати дії відповідачів щодо відключення від газопостачання приміщення квартири АДРЕСА_1 незаконним, стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 480,00 грн та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Ухвала мотивована тим, що належним чином повідомлена позивачка повторно не з`явилась в судове засідання без поважних причин.
На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 28 січня 2024 року нею засобами електронної пошти з накладенням електронного цифрового підпису було направлено до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку зі станом здоров`я, яку суд не врахував. Суд не зазначив жодної підстави для визнання обов`язковою її явки у судове засідання та неможливості розгляду справи за її відсутності. Суд тривалий час не повідомляв її про розгляд справи, вона є людиною похилого віку і не вміє користуватися комп`ютером, тож не мала можливості самостійно дізнатися про стан розгляду справи на вебсайті суду. Електронного кабінету вона не має, судові повістки поштою не отримувала, заяви про повідомлення про судові засідання з використанням засобів мобільного зв`язку до суду не подавала. Крім того, суд вказав про наявність у неї представника, що не відповідає дійсності. 
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 16 квітня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», ТОВ «Харківгаз збут», ОСОБА_2 отримали в електронних кабінетах 16 січня 2026 року (а.с. 22-24 том 2).
ОСОБА_1 отримано 22 січня 2026 року (а.с. 27, т. 1);
16 січня 2026 року від ТОВ «Харківгаз збут» через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі товариства.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», ТОВ «Харківгаз збут», третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання незаконним відключення від газопостачання та стягнення шкоди.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с. 44 том 1).
01 серпня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила підготовче судове засідання проводити без її участі, призначити справу до розгляду. Також вказала, що бажає приймати особисту участь у розгляді її позову, тому просила про дату та час наступного судового засідання повідомити її шляхом надсилання судової повістки СМС-повідомленням на номер телефону, вказаний у шапці позову - НОМЕР_1 (а.с. 127 том 1).
У подальшому 29 січня 2024 року засобами електронної пошти від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона вказала, що за станом здоров`я не може з`явитися у судове засідання та приймати особисту участь в режимі відеоконференції, тому просить судовий розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 140-141 том 1).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 12 червня 2025 року о 15:10 (а.с. 195 том 1).
У подальшому справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 01 жовтня 2025 року о 15:20 та 05 грудня 2025 року об 11:50. Про судові засідання на вказані дати ОСОБА_1 повідомлялась судовими повістками, направленими на номер телефону НОМЕР_2 у додаток «Viber», доставленими відповідно 22 серпня 2025 року та 09 жовтня 2025 року (а.с. 227, 231 том 1).
05 грудня 2025 року представник відповідача АТ «Харківміськгаз» подав заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду (а.с. 236 том 1).
Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачка належним чином повідомлена про розгляд справи та два рази поспіль не з`явилась у судове засідання без поважних причин, а її неявка перешкоджає розгляду справи.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, в зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.
Оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підставою залишення позову без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання, відповідно законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Близький за змістом висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22), від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).
Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц (провадження № 61-17140св21), від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19 (провадження № 61-17634св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).
Відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Як встановлено судом, справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 01 жовтня 2025 року о 15:20 та на 05 грудня 2025 року об 11:50.
Про судові засідання на вказані дати ОСОБА_1 повідомлялась судовими повістками, направленими у додаток «Viber», доставленими відповідно 22 серпня 2025 року та 09 жовтня 2025 року на вказаний у позові номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 227, 231 том 1).
У постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 201/6092/17 (провадження № 61-48215св18) вказано, що згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.
Суд, який комунікує з учасником справи за допомогою вказаних ним засобів зв`язку, діє правомірно й добросовісно. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 23 січня 2025 року по справі 591/4693/15.
Враховуючи, що 01 серпня 2023 року позивачка подала заяву, в якій просила про дату та час наступного судового засідання повідомити її шляхом надсилання судової повістки СМС-повідомленням на номер телефону, вказаний у позові (а.с. 127 том 1), і саме на цей номер судом направлялись повістки, колегія суддів вважає таке повідомлення про розгляд справи належним.
У вказані судові засідання позивачка не з`явилась.
Разом з тим, судове засідання, призначене на 01 жовтня 2025 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті у кримінальній справі (а.с. 229 том 1), що унеможливлює явку позивачки на таке судове засідання.
До того ж, 29 січня 2024 року засобами електронної пошти від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона вказала, що за станом здоров`я не може з`явитися у судове засідання та приймати особисту участь в режимі відеоконференції, тому просить судовий розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 140-141 том 1).
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутністю. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
У постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року в справі № 905/2371/21, від 05 вересня 2023 року у справі № 461/7153/18 зазначено, що «процесуальне законодавство не містить приписів, які б унеможливлювали звернення до суду з єдиним (одним) клопотанням (заявою) про розгляд справи без участі позивача або передбачали звернення виключно з окремим клопотанням (заявою) щодо кожного судового засідання.
Отже, з урахуванням того, що 29 січня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у такому випадку суд, відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний був розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів.
Висновок суду першої інстанції щодо того, що неявка позивачки перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає необґрунтованим, адже зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається причин неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи, не зазначено, яким чином неявка позивачки в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказано, які саме вимоги суду не було виконано позивачкою.
При цьому, явка позивачки не визнавалася судом обов`язковою.
Посилання суду на неявку позивачки в інші судові засідання, призначені на 12 червня 2025 року, 08 серпня 2025 року, є помилковими, оскільки для визначення підстав залишення позову без розгляду значення має неявка у два поспіль останні судові засідання, а не протягом всього розгляду справи. До того ж, доказів належного повідомлення позивачки про дату і час вказаних судових засідань матеріали справи не містять.
Таким чином, враховуючи, що судове засідання 01 жовтня 2025 року не відбулось з незалежних від ОСОБА_1 причин, позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а у справі не встановлено обставин, за яких її нез`явлення до суду перешкоджає розгляду справи, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є необґрунтованим.
За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.
Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, та матеріали справи підлягають направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо розподілу судового збору апеляційним судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2025 року скасувати, справу направити до Шевченківського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна 

В.Б. Яцина