ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14026/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним рішення та скасування рішення № 032150005059 від 07.11.2025 р. про відмову у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", прийняте за результатами розгляду заяви; зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи (служби) з 05.05.1989 по 02.07.2008 в органах Державної митної служби України та період проходження військової служби з 03.05.1983 по 05.06.1985, та перевести з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 19.11.2024 із урахуванням довідки Волинської митниці про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 7.3-22/46/139 від 21.10.2025 р. та довідки Волинської митниці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби № 7.3- 22/46/120 від 21.10.2025, здійснивши нарахування та виплату такої пенсії з 31.10.2025 з урахуванням виплачених сум. 
В обґрунтування позову позивач вказує, що перебуває на обліку в ПФУ та йому призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003.
31.10.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
Однак, рішенням про відмову у перерахунку пенсії № 032150005059 від 07.11.2025., було відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» через відсутність правових підстав для такого переведення, у зв`язку із відсутністю стажу державної служби у позивача.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням з тих мотивів, що у нього наявні всі необхідні підстави (загальний страховий стаж, стаж на посадах державної служби та необхідний вік) для переведення на пенсію державного службовця та вважає його протиправним.
З урахуванням наведеного просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.30).
У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 08.12.2025 відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на виконання постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.02.2021 за № 339/35961, якою внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, органи Пенсійного фонду України застосовують екстериторіальний принцип призначення та перерахунку пенсій. Принцип екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення/ перерахунок пенсій та прийняття відповідних рішень структурними підрозділами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер 
Таким чином, після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення №032150005059 від 07.11.2025 про відмову позивачу в переході з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», в зв`язку з відсутністю стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України.
З результатами розгляду документів, доданих до заяви від 31.10.2025 позивач працював з 05.05.1989р. по 02.07.2008р. у Ягодинській та Волинській митницях. Періоди роботи в Ягодинській та Волинській митницях не можуть бути враховані до стажу державної служби зважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 573 Митного кодексу України присвоювалися спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до ст.573 надбавка за ранг державного службовця не виплачується і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723.
Головним управлінням відмолено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки надані заявником документи не відповідають вимогам чинного Законодавства. (а.с.33-73).
Суд, керуючись вимогами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), дійшов висновку про можливість розгляду даного спору за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в ПФУ та йому призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003.
31.10.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення №032150005059 від 07.11.2025 про відмову позивачу в переході з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», в зв`язку з відсутністю стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України (а.с.24 зворот).
Періоди роботи в Ягодинській та Волинській митницях не можуть бути враховані до стажу державної служби зважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 573 Митного кодексу України присвоювалися спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до ст.573 надбавка за ранг державного службовця не виплачується і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в переведенні на пенсію державного службовця відповідно до закону України Про державну службу, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд враховує такі нормативно-правові акти.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
01.05.2016 набрав чинності Закон України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 № 889-VIII).
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, втратив чинність Закон України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723 (далі - Закон від 16.12.1993 №3723), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до цього закону.
Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою КМУ від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).
Пунктом 4 Порядку №229 встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII “Про державну службу”.
Так, статтею 46 цього Закону визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
У пункті 6 Порядку також зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Системний аналіз цих норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію, відповідно до вимог статті 37 Закону України “Про державну службу”, є досягнення такими особами певного віку та наявність відповідного страхового стажу. При цьому, зазначений вік визначається положеннями статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Тобто, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Разом з тим, законодавець визначив певні умови за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України “Про державну службу” №3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України “Про державну службу” №3723 та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” №3723 після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме щодо віку, стажу державної служби або стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг віку 62 років Разом із тим, відповідачем до стажу державної служби не зараховано період роботи з 05.05.1989 по 02.07.2008 в органах державної митної служби та період проходження військової служби з 03.05.1983 по 05.06.1985. 
У пункті 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.09.1982 слідує, що:
- 05.05.1989 згідно наказу № 67 від 04.05.1989 призначений на посаду інспектора Ягодинської митниці;
- 05.11.1990 ОСОБА_1 відповідно до наказу № 136-л від 05.11.1990 призначений на посаду старшого інспектора Ягодинської митниці;
На основі наказу від 18.02.1991 року Ягодинську митниці було перейменовано на волинську митницю
- 01.04.1993 наказом № 125-н від 26.03.1993 переведений на посаду начальника митного поста «Устилуг» Волинської митниці; 
- 06.03.1995 згідно наказу № 158-к від 13.03.1995 переведений на посаду старшого інспектора Волинської митниці;
- 31.03.1997 відповідно до наказу № 71-к від 31.03.1997 звільнився з посади у зв`язку з ліквідацією митниці;
- 01.04.1997 відповідно до наказу № 8-к від 01.04.1997 призначений на посаду старшого інспектора митного поста «Устилуг»;
- 18.12.1998 відповідно до наказу № 416-к від 16.12.1998 переведений на посаду старшого інспектора митного посту «Ягодин»;
- 01.03.1999 відповідно до наказу № 178-к від 25.02.1999 переведений на посаду старшого інспектора поста «Устилуг»;
- 30.06.1999 наказом № 222-к від 30.06.1999 звільнений з займаної посади в зв`язку з переводом в Ягодинську митницю;
- 01.07.1999 наказом № 11-к від 01.07.1999 призначений на посаду старшого інженера митного поста «Устилуг»; 
- 09.10.2000 наказом № 213-к від 05.10.2000 переведений на посаду старшого інспектора вантажно-пасажирського відділу «Римачі»; звільнився з посади старшого інспектора митного поста «Устилуг»; 
- 08.11.2000 наказом №261-к від 06.11.2000 переведений на посаду старшого інспектора митного посту «Устилуг»; звільнений з посади старшого інспектора вантажно-пасажирського відділу «Римачі»; 
- 26.06.2001 наказом № 222-к від 26.06.2001 переведений на посаду старшого інспектора вантажно-пасажирського відділу «Римачі» , звільнений з посади старшого інспектора митного поста «Устилуг»; 
- 07.08.2001 наказом № 271-к від 02.08.2001 переведений на посаду старшого інспектора митного поста «Устилуг»; 
- 24.09.2002 наказом № 387-к від 19.09.2002 переведено на посаду головного інспектора митного поста «Устилуг» ; 
- 01.02.2002 наказом № 615-к від 28.12.2002 переведено на посаду головного інспектора вантажно-пасажирського відділу «Римачі», звільнився з посади головного інспектора м/п «Устилуг»; 
- 10.06.2003 наказом № 351-к від 04.06.2003 переведено на посаду головного інспектора вантажного сектору вантажно-пасажирського відділу «Римачі»;
- 25.09.2003 наказом № 672-к від 25.09.2003 переведено на посаду головного інспектора вантажно-пасажирського відділу «Римачі»; 
- 01.02.2004 наказом № 66-к від 31.01.2004 переведений на посаду інспектора митного посту «Устилуг»; 
- 05.03.2004 наказом № 148-к від 03.03.2004 переведено на посаду інспектора митного поста «Устилуг»; 
- 01.05.2005 наказом № 209-к від 28.04.2005 переведено на посаду інженера вантажного відділу №2 «Ізов» митного посту «Устилуг»;
- 10.04.2007 наказом № 171-к від 05.04.2007 переведений на посаду інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Володимир-Волинський»; 
- 10.10.2007 наказом № 565-к від 09.10.2007 припенено перебування на держаній службі, звільнено з посади інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці за порушення Присяги державного службовця , згідно п.6 ст.30 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу». 
Відповідно до запису №3 від 29.04.1983 в трудовій книжці позивача, останнього було звільнено з посади верстатника у зв`язку із призовом в ряди Радянської армії (наказ №94к від 29.04.1983). Також, позивач додав копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.05.1983, що також підтверджує проходження військової служби.
З рішення від 07.11.2025 вбачається, що ГУ ПФУ у Вінницькій області, враховуючи дані трудової книжки позивача, не було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 в митних органах в періоди, коли йому було присвоєно спеціальні звання, зокрема, період з 05.05.1989 по 02.07.2008, відтак на думку відповідача, відсутні 20 років стажу на посадах віднесених до певної категорії, тому право на пенсію державного службовця відсутнє. 
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України, передбачено, що пенсії, інші види соціальних витрат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.
Відповідно до п. 2 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) а посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних.
При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Тобто і Порядок №283, і чинний Порядок №229 передбачають, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в митних органах з присвоєнням спеціальних звань.
Суд зазначає, що пункт 17 частини третьої статті 3 Закону №889-VIII передбачає, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.
Разом з тим, у цьому випадку інше передбачено законом, а саме: за статтею 569 Митного кодексу України, посадові особи митних органів є державними службовцями. При цьому, як зазначено вище, Порядок №283, і чинний Порядок №229 передбачають, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в митних органах з присвоєнням спеціальних звань. 
Зважаючи на викладене, період роботи позивача в органах Державної митної служби зараховується йому до стажу державної служби. Таким чином, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 05.05.1989 по 02.07.2008 в Державній митній службі та період проходження військової служби з 03.05.1983 по 05.06.1985
Зважаючи на це, суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості зарахування спірного періоду до стажу державної служби, оскільки будь-яких законних перешкод для реалізації позивачем цього права судом не встановлено.
Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином загальний стаж роботи позивача на вищевказаних посадах, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу”, з врахуванням задоволених судом позовних вимог про зарахування до цього стажу як стажу держслужби періоду роботи в митних органах, служби в Армії становить більше 20 років зазначене підтверджується і досліджене судом довідками Волинської митниці на ОСОБА_1 про складові зарплати який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби.
Пунктом 20 та 31 постанови ВС у складі колегії суддів КАС від 25.05.2023 в справі № 580/3805/22 в подібних правовідносинах зроблено висновок, що визначальною умовою для зобов`язання переведення особи з пенсії за віком на пенсію відповідно до ЗУ від 16.12.2023 № 723 “Про державну службу” є не просто наявність у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади держслужби або 20 років стажу держслужби не залежно від того чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), але й обов`язкова наявність певної додаткової умови: у порядку визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.
Враховуючий наявний стаж роботи на посадах державного службовця, суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу”, а відтак рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області № 032150005059 від 07.11.2025 про відмову позивачу в перерахунку пенсії/перехід на пенсію за Законом України “Про державну службу” 16.12.1993 №3723-ХІІ є неправомірним.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії по віку з 19.11.2024 відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу” з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Волинською митницею, суд зазначає таке.
Обов`язок нарахувати та виплатити позивачу пенсію за наявності законних підстав покладається на відповідача.
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі Педерсен і Бодсгор проти Данії зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 червня 2006 року у справі Волохи проти України (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.
Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.
Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.
Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ у Миколаївській області здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII, при цьому, саме переведення на пенсію по віку відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII відповідачем не здійснено, тому підстави для та виплати даної пенсії з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 30.01.2025 за №73-22/46/5, №73-22/46/6 та №73-22/46/, виданих Волинською митницею відсутні.
Суд дійшов висновку, що питання про виплату пенсії по віку відповідно до Закону України “Про державну службу” 16.12.1993 №3723-ХІІ з 31.10.2025, з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, без переведення на даний вид пенсії є передчасним, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Аналогічна позиція в даній категорії справ викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі № 140/3766/24.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Крім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається або перераховується з дня звернення за пенсією. У позовній заяві позивач просив перевести його на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII з 19.11.2024, однак із заявою про перерахунок пенсії звернувся лише 31.10.2025, що підтверджується матеріалами справи. Відтак, суд вважає, що право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII у позивача виникло з 31.10.2025.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №032150005059 від 07.11.2025 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України “Про державну службу”, то суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у даному випадку буде визнання протиправним і скасування вказаного рішення та зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області (орган який відмовив у переведенні на інший вид пенсії) перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” з часу звернення із заявою з 31.10.2025, із зарахуванням до загального стажу державної служби періоду роботи позивача з з 05.05.1989 по 02.07.2008 в органах Державної митної служби України та період проходження військової служби з 03.05.1983 по 05.06.1985, відтак, позов підлягає до задоволення частково.
Як визначено частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 211,20 грн, сплачений квитанцією від 17.11.2025.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255, 263 КАС України, на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення”, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про державну службу” суд, 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №032150005059 від 07.11.2025 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” з часу звернення із заявою з 31.10.2025, із зарахуванням до загального стажу державної служби періоду роботи позивача з 05.05.1989 по 02.07.2008 в органах Державної митної служби України та період проходження військової служби з 03.05.1983 по 05.06.1985 із урахуванням довідки Волинської митниці про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №7.3-22/46/139 від 21.10.2025 та довідки Волинської митниці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби №7.3-22/46/120 від 21.10.2025.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати у сумі 1 211,20 грн (тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Зодчих 22, код ЄДРПОУ 13322403).

Суддя А.Я. Ксензюк