МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2026 р.  	№ 400/4838/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , , АДРЕСА_1 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,  вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	

про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ПФУ в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непоновлення пенсії та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії, викладену в листі від 14.04.2025 року № 5720-4776/К-02/8-1400/25 та визнання протиправними дії стосовно відмови поновити виплату пенсії; зобов`язання поновити виплату пенсії з 01.11.2021 на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ «Державний Ощадний Банк» з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач протиправно не поновлює позивачу виплату пенсії.
Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не була дотримана вимога законодавства щодо особистого звернення із заявою про перерахунок пенсії безпосередньо до територіального органу ПФУ. Позивачу пенсія за віком не поновлена та не виплачується. Суми нарахованої, але не виплаченої пенсії за попередні періоди відсутні. Тому відсутні підстави для нарахування та виплати пенсії з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів.
Позивач надав відповідь на відзив, просив позов задовольнити.
Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідив докази, суд дійшов висновку:
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як особа якій призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Виплата пенсії позивачу здійснювалась шляхом її зарахування на поточний рахунок, відкритий в АТ Державний Ощадний Банк», виплату було припинено на підставі рішення від 27.06.2022 року.
Листом від 08.09.2021 року № 1400-0402-8/58970 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність особистого звернення до Головного управління для надання заяви про продовження виплати пенсії, оскільки від АТ Державний Ощадний Банк до відповідача надійшла інформація, що суми пенсії ОСОБА_1 одержувались за довіреністю більш як один рік або не одержувались з поточного рахунка більш як один рік.
Станом на 25.10.2021 року позивач заяву про продовження виплати пенсії не надав. Виплату пенсії позивачу з 01.11.2021 року переведено на поштове відділення 55222 за місцем проживання/перебування, зазначеним в матеріалах пенсійної справи.
Згідно звітів поштового відділення 55222 про виплату пенсій, пенсія позивача з листопада 2021 по червень 2022 року залишилась невиплаченою. Відповідачем було прийнято рішення про припинення виплати пенсії від 27 червня 2022 року №168/0402. 
Рішення позивачу було направлено супровідним листом від 06.07.2022 № 14000402- 8/23518 проте повернулось у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання.
16.11.2022 року позивачем через електронний портал Пенсійного фонду України було направлено Відповідачу апостильовану та нотаріально завірену особисту заяву про поновлення з моменту припинення виплати пенсії з 01.10.2021 року.
15.12.2022 року Відповідач у листі № 11553-11290/М-02/8-1400/22 повідомив, що ним прийнято рішення про припинення виплати пенсії Позивачу від 27 червня 2022 року №168/0402 на тій підставі, що Позивач не отримував пенсію протягом 6 місяців з поштового відділення, на яке Відповідач перевів виплату пенсії з особистого банківського рахунку Позивача.
27.01.2023 представник Позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із апостильованою та нотаріально завіреною особистою заявою позивача про перерахунок пенсії
01.02.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення № 948260122149 про відмову у перерахунку пенсії, та направлено Позивачу листом від 27.02.2023 № 1300-5213-8/27210.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 по справі № 400/5274/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.11.2022 року про поновлення виплати пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.11.2022 року та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 11.08.2023 № 948260122149 відмовлено в поновленні виплати пенсії відповідно до заяви від 16.11.2022, оскільки вимоги Порядку № 22-1, а саме щодо особистого звернення заявником із заявою до територіальних органів ПФУ про поновлення виплати пенсії не виконані.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон № 1058-IV (застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1058-ІV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частино 1 статті 47 Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках (далі Порядок № 1596).
Пунктом 4 Порядку № 1596 передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).
Цим же пунктом Порядку № 1596 визначено, що пенсія, грошова допомога в разі виїзду одержувача на постійне місце проживання за кордон виплачуються органами Пенсійного фонду, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача в уповноваженому банку.
Пунктом 5 Порядку № 1596 встановлено, що уповноважені банки проводять операції з відкриття поточних рахунків, зарахування сум пенсій та грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на поточні рахунки і їх виплати відповідно до зобов`язань, визначених додатком до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1231, та укладених договорів, передбачених пунктом 3 цього Порядку.
Пунктом 6 Порядку № 1596 визначено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Пунктами 8 та 9 Порядку № 1596 передбачено, що поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
Пунктом 10 Порядку № 1596 встановлено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Таким чином, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії (бланк якої є Додатком № 1 до Порядку № 1596), яка може бути подана пенсійному органу, відповідно до п. 10 Порядку № 1596, двома шляхами, а саме:
- особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду;
- від установи уповноваженого банку.
Відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою (п.2.9 Порядку № 22-1).
Втім, жоден з пунктів Порядку № 22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.
Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 року по справі №280/6637/22 дійшов такого правового висновку:
«Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.
Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається».
Крім того, колегія суддів наголошує, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, про яке зазначалося судом вище.
Крім того, колегія суддів зазначає, що на сайті Пенсійного фонду України за посиланням: https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватися виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ «Державний Ощадний Банк». Отже, АТ «Державний Ощадний Банк» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/5274/23 встановлено, що 16.11.2022 року позивачем через електронний портал Пенсійного фонду України було направлено Відповідачу апостильовану та нотаріально завірену особисту заяву про поновлення з моменту припинення виплати пенсії з 01.10.2021 року.
Таким чином, Позивач має право на виплату поточної пенсії, в тому числі суму недоотриманої пенсії на банківський рахунок, відкритий у АТ «Державний Ощадний Банк», а тому Відповідач зобов`язаний виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 року по справі № 280/4551/21 сформовано правовий висновок, згідно якого: «подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1 та від 16.12.2020 року № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку № 22-1».
Вказаний правовий висновок розповсюджується і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном (постанова Верховного Суду від 24.07.2023 року по справі № 280/6637/22).
У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що «колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається».
За таких обставин, відповідач протиправно відмовив у поновленні виплати пенсії позивачу.
Лист відповідача від 14.04.2025 року № 5720-4776/К-02/8-1400/25 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні норм КАС України, тому вимога про його скасування задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тому суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача у поновленні виплати пенсії позивачу з 01.11.2021 (а не дії та бездіяльність відповідача щодо непоновлення виплати пенсії) та зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу на визначений банківський рахунок в АТ «Державний Ощадний Банк».
Щодо позовних вимог про виплату пенсії з урахуванням масових перерахунків, суд зазначає, що зазначені вимоги є передчасними, оскільки листом відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії з мотивів відсутності підстав для поновленн пенсії.
Відтак, спору щодо виплату пенсії з урахуванням масових перерахунків на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо поновлення виплати пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Щодо позову в виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої пенсії, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За приписами ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ч. 2 ст. 2).
Згідно ст.3 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів.
При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №140/1547/19 від 20 жовтня 2022 року у справі №140/862/19.
Оскільки позивачу пенсія з 01.11.2021 не нарахована та невиплачена, тому відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тому позов належить задовольнити.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити. 
2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.11.2021 на визначений банківський рахунок в АТ «Державний Ощадний Банк».
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.), сплачений квитанцією № 9527-4910-7892-9881 від 0526.05.2025 року.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.
Суддя Т. О. Гордієнко