Справа № 438/119/26 
Провадження № 3/438/123/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

07 квітня 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130КУпАП,
встановив:
До Бориславського міського суду Львівської області від відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП: протоколи про адміністративне правопорушення від 23 січня 2026 року серії ЕПР1 № 573793 та від 23 січня 2026 року серії ЕПР1 № 573790.
Постановою суду від 2 лютого 2026 року вказані справи об`єднано в одне провадження з присвоєнням номеру справи № 438/119/26. Повернуто ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП, для доопрацювання.
9 лютого 2026 року справа надійшла до суду після доопрацювання. 
З протоколу про адміністративне правопорушення від 23 січня 2026 року серії ЕПР1 № 573793 вбачається, що 23 січня 2026 року, о 16:40:00, у місті Бориславі по вулиці Коваліва, що водій громадянин ОСОБА_1 керував скутером Suzuki zz, без державного номерного знаку, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, підвищена жвавість, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, вказані дії вчинені повторно протягом року підпадають під санкцію передбачену частиною 2 статті 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 січня 2026 року серії ЕПР1 № 573790, о 16:40:00, у місті Бориславі по вулиці Коваліва, водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.1а ПДР України, та відповідальність за яке, передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.
ОСОБА_1 у судові засідання 26 лютого, 17 березня. 7 квітня 2026 року не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцем його проживання.
Також слід наголосити, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що відносно нього співробітниками поліції складені адміністративні протоколи, та відповідно Бориславським міським судом Львівської області будуть розглядатись справи про адміністративні правопорушення, проте, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, в якому він є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Зокрема, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у суді за адресою, яка вказана у протоколах про адміністративні правопорушення. Конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі № 443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.
Інші засоби зв`язку з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт 2.1 а).
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) визначено, що водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 2 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка повторно протягом року піддається адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, порушення мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І вказаної Інструкції).
Пунктом 7 зазначеної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. 
Згідно з вимогами, передбаченими пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130 та частиною 5 статті 126 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколами про адміністративне правопорушення від 23 січня 2026 року серії ЕПР1 № 573793 та від 23 січня 2026 року серії ЕПР1 № 573790, які складені відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Дрогобицька ЦМЛ від 23 січня 2026 року;
- копією постанови суду від 20 листопада 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП; 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5483561 від 14 серпня 2025 року;
- DVD дисками, з яких вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, що також підтверджується відеофайлами з відеореєстратора службового авто поліції;
- довідкою інспектора САП Дрогобицького РВП ГЕНП у Львівській області Ганни Кузьмич, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія» відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_2 
- довідкою Інспектора САП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ганни Кузьмич, відповідно до якої згідно з інформаційно-комунікаційного порталу системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 14 серпня 2025 року відділенням поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 14 серпня 2025 року правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.;
Наявні у матеріалах справи докази, повністю підтверджують доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (стаття 33 КУпАП).
Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає покарання у виді розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого
ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою від 23 січня 2026 року.
У розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 дійшла висновку, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
При цьому, Верховним Судом звернуто увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років, частиною 2 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи наведене у справі стягнення до ОСОБА_1 необхідно застосувати в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Крім того суд не вбачає підстав для застосування додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів того, що вказаний в протоколі транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві приватної власності, чи будь який інший транспортний засіб, який є у приватній власності порушника.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 36, 173, 251, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за частиною 5 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу;
-за частиною 2 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) рік.
На підставі статті 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олена ДУДАР