1	Справа № 335/853/26  2/335/1245/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Позов обґрунтований тим, що позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії. У період з 01.11.2016 по 30.11.2025 позивачем були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та постачання теплової енергії, гарячої води у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають відповідачі, які оплату за надані послуги здійснювали не у повному обсязі, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 58 910,48 грн.
З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Концерну «МТМ» вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду.
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року у відкритті провадження в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відмовлено, у зв`язку зі смертю останніх до звернення позивача до суду з вказаним позовом. Прийнято до розгляду позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
13 березня 2026 року до суду від представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Череп М.О. надійшов відзив на позовну заяву у якому представником відповідача заявлено заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з 01.11.2026 по 01.03.2020 у зв`язку із чим позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 58 910,48 грн. та судових витрат у розмірі 2 662,40 грн. просить залишити без задоволення.
24 березня 2026 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких не погоджуючись з заявою представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Череп М.О. про застосування строку позовної давності зауважив, що у спірний період відповідачами були здійснені часткові оплати суму боргу, що свідчить про переривання перебігу позовної давності по всьому періоду заборгованості, а отже відсутні підстави для застосування наслідків пропуску позовної давності.
Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності його представника. 
Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Череп М.О. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення, або про розгляд справи у їх відсутність не подали. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статутом концерну «МТМ», основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну «Міські теплові мережі» та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Правовідносини щодо прав та обов`язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» затвердженими постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин) та іншими нормативно-правовими актами України.
Позивач по відношенню Відповідача, як споживача послуг, являється виконавцем комунальних послуг, а саме, з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії.
Згідно інформації Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 26.01.2026 №06.4-06/02/2162 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.02.1982 по теперішній час. 
Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру №2265494 від 23.01.2026 місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.11.1985 по теперішній час. 
Як вбачається з довідки Концерну «Міські теплові мережі» позивачем у період з 01.11.2016 по 30.11.2025 були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 67 980,21 грн. 
Договір купівлі-продажу теплової енергії між сторонами не укладався. На ім`я відповідачів по справі відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .
За наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаний період оплата послуг за вищевказаною адресою відповідачів здійснювалась не у повному обсязі у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 58 910,48 грн. 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IVвід 24.06.2004 року, який діяв в період виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IVвід 24.06.2004 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який введено в дію з 01.05.2019 року, передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Відповідно до ч.4. ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Так, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, стягувач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (які були чинним на час виникнення спірних правовідносин) розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України).
На час розгляду справи відповідачами наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів сплати заборгованості суду не надано. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі є споживачем послуг наданих позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами не було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними та обґрунтованими.
Разом з цим, визначаючи розмір заборгованості за надані послуги, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Отже, власник несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у власності.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17802384341 від 04.12.2025 року вбачається, що відповідачам по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по частині квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачів за надані послуги має розраховуватись у відповідності до частки у спільному майні, тобто по 1/4 частини.
З урахуванням викладеного, розмір нарахованої заборгованості за комунальні послуги за вказаною вище адресою, який підлягає стягненню з відповідачів відповідно до належних їм часток жилого приміщення становить 14 727,62 грн. (58910,48/4), а відтак суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Череп М.О. про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Згідно ч. 1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Як вбачається з долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості у спірний період відповідачами здійснювались часткові оплати суму боргу, а саме: листопад 2016 рік - 204,10 грн.(опалення) та 258,63 грн. (гаряче водопостачання); грудень 2016 рік - 968,88 грн. (опалення) та 107,02 грн. (гаряче водопостачання); січень 2017 рік - 67,84 грн. (гаряче водопостачання); лютий 2017 рік - 614,22 грн. (опалення) та 67,84 грн. (гаряче водопостачання); березень 2017 рік - 614,22 грн. (опалення) та 67,84 грн. (гаряче водопостачання); жовтень 2017 рік - 450,00 грн. (опалення) та 150,00 грн. (гаряче водопостачання); грудень 2017 рік - 1 237,38 грн. (опалення) та 83,52 грн. (гаряче водопостачання); квітень 2019 рік - 306,74 грн. (опалення); липень 2023 рік - 24,00 грн. (абонплата теплової енергії); січень 2024 рік - 1 012,08 грн. (постачання теплової енергії) та 23,92 грн. (абонплата теплової енергії); березень 2024 рік - 1 000,00 грн. (постачання теплової енергії) та 50,00 грн. - абонплата теплової енергії); грудень 2024 рік - 850,00 грн. (постачання теплової енергії); листопад 2025 рік - 976,00 грн. та 24,00 грн.
Таким чином, враховуючи те, що протягом спірного періоду відповідачами частково здійснювалась оплата заборгованості за надані послуги, що свідчить про визнання заборгованості та переривання строку позовної давності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Череп М.О. про застосування строків позовної давності.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 330,66 грн. (з розрахунку: 29 449,24 грн. х 100% / 58910,48 грн. = 49,99%; 49,99% х 2 662,40 грн. / 100% = 1330,93 грн.), у рівних частках.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354, ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.11.2016 по 30.11.2025 у розмірі 14 727 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 62 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.11.2016 по 30.11.2025 у розмірі 14 727 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 62 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 47 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 47 копійок.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 25 березня 2026 року. 
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Концерн «Міські теплові мережі» (код ЄДРПОУ 32121458, юридична адреса: м.Запоріжжя, вул.Героїв полку «Азов», буд.137).
Відповідач 1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );
Відповідач 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:       А.Б.Алєксєєнко