Справа № 756/1995/26
Номер провадження № 1-кп/756/1183/26

УКРАЇНА

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 14 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 04.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026100000000121, яке надійшло на підставі угоди про визнання винуватості, укладену 10.02.2026 у кримінальному провадженні, у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобачів Київської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

1.1. У червні 2025 року у ОСОБА_6 виникла необхідність у законному працевлаштуванні на місце роботи, де останній на законних підставах міг би отримати відстрочку від мобілізації шляхом бронювання.
З указаною метою, у липні 2025 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_6 звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 із проханням допомоги у такому працевлаштуванні. 
21.07.2025 ОСОБА_7 зателефонував з вказаного питання невстановленій особі, яка як було відомо ОСОБА_7 , мала знайомих у Національному університеті біоресурсів і природокористування України (далі НУБіП) та мала можливість повідомити як на законних підставах можна працевлаштовувавсь до вказаного університету та отримати відстрочку від мобілізації шляхом бронювання. Під час розмови невстановлена особа висловила ОСОБА_7 пропозицію особисто зустрітись з ним та особою, яку необхідно працевлаштувати, тобто ОСОБА_6 .
Завершивши розмову, невстановлена особа того ж дня, за допомогою засобів мобільного зв`язку повідомила її зміст своєму знайомому ОСОБА_4 , який обіймав посаду завідувача відділу аспірантури, докторантури та атестації наукових кадрів НУБіП. Вислухавши невстановлену особу, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання від ОСОБА_7 чи його знайомого неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами НУБіП за працевлаштування та бронювання певної особи. 
Розуміючи, що самостійно реалізувати вказаний умисел він не зможе, так як не знайомий з ОСОБА_7 та з метою приховання своєї протиправної діяльності, ОСОБА_4 запропонував невстановленій особі, діючи з ним за попередньою змовою, отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_7 чи його знайомого за працевлаштування та бронювання особи. При цьому, у даній групі ОСОБА_4 запропоновано розподілити функції наступним чином. 
Так, невстановленій особі він визначив питання спілкування та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 чи його знайомого, надання консультаційної допомоги у заповненні необхідних документів та відвідування структурних підрозділів університету з особою, яку необхідно працевлаштувати та забронювати, а він у свою чергу повинен був безпосередньо вплинути на службових осіб НУБіП з метою працевлаштування та бронювання особи, а також розподілити суму отриманої неправомірної вигоди. Невстановлена особа, вислухавши пропозицію ОСОБА_4 , погодилась на неї та вказані особи, діючи за попередньою змовою почали реалізовувати спільний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди.
Цього ж дня, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зустрілись із невстановленою особою за адресою: м. Київ, вул. Павла Скоропадського, буд. 5, неподалік червоного корпусу КНУ імені Тараса Шевченка, де остання за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , згідно з визначених у групі функцій, повідомила ОСОБА_6 про наявну в неї можливість вплинути на службових осіб НУБіП аби сприяти йому у «формальному» працевлаштуванні (виходити на роботу ОСОБА_6 буде не потрібно) до вказаного закладу освіти з подальшим оформленням відстрочки від мобілізації шляхом бронювання. Разом із цим, невстановлена особа, продовжуючи реалізацію спільного умислу, повідомила ОСОБА_6 , що за таке сприяння їй необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) євро.
ОСОБА_6 , розуміючи незаконність вимоги невстановленої особи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди за вчинення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягнутим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під їх контролем, погодившись на пропозицію невстановленої особи.
22.07.2025 приблизно о 17:37 год. невстановлена особа, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_4 умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 13-а, неподалік кав`ярні «Хлібна кава», зустрілась з ОСОБА_6 , де надала останньому бланки документів для заповнення для подальшого працевлаштування, а саме: автобіографію, згоду на обробку персональних даних, особову картку працівника, особистий листок по обліку кадрів. Невстановлена особа також роз`яснила принцип працевлаштування та подальшого бронювання, а саме: ОСОБА_6 необхідно заповнити надані нею документи, після чого з`явитись до університету для написання заяви на зарахування у відділі кадрів, а також пройти флюорографію. Також невстановлена особа наголосила на необхідності надання їй неправомірної вигоди в розмірі 15000 (п`ятнадцяти тисяч) євро, і тільки після цього ОСОБА_6 працевлаштують та забронюють.
29.07.2025 ОСОБА_6 , приблизно о 19:18 год., діючи відповідно до наданих невстановленій особі вказівок, прибув за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 13-а, де в приміщенні кафе «Хлібна кава» невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , згідно з визначених у групі функцій, продовжуючи реалізацію спільного умислу, допомогла останньому поетапно заповнити всі надані нею раніше бланки документів. Невстановлена особа також повідомила ОСОБА_6 про необхідність особисто відвідати НУБіП, в якому останній буде працевлаштований.
05.08.2025 ОСОБА_6 , приблизно о 18:33 год. відповідно до наданих невстановленою особою вказівок, прибув за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 13-а, де в приміщенні кафе «Хлібна кава» невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , згідно з визначеними функціями, повідомила ОСОБА_6 про необхідність написання заяви на працевлаштування, яку вона наступного робочого дня передасть на погодження службовим особам НУБіП. Крім того, під час розмови невстановлена особа зазначила ОСОБА_6 , що його буде призначено на посаду лаборанта кафедри цивільного та господарського права юридичного факультету НУБіП. Дану заяву невстановлена особа того ж дня передала ОСОБА_4 з метою вжиття ним заходів на працевлаштування ОСОБА_6 . 
07.08.2025 ОСОБА_6 , приблизно о 10:30 год., за вказівкою невстановленої особи, маючи при собі по дві копії власних документів, а саме: паспорта громадянина України, ІПН, витягу з системи «Резерв+», дипломів про вищу освіту, флюорографію та фото розміром 3Х4 у кількості 6 шт. прибув за адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, буд. 15, де біля одного з корпусів НУБіП зустрівся з невстановленою особою. Під час зустрічі невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , згідно з визначених у групі функцій, продовжуючи реалізацію спільного умислу передала ОСОБА_6 вже підписані завідувачем кафедри цивільного та господарського права НУБіП ОСОБА_8 документи, необхідні для працевлаштування ОСОБА_6 . У той же день ОСОБА_6 за вказівкою невстановленої особи відвідав інші приміщення НУБіП за адресою: м. Київ, вул. Сільськогосподарський провулок, буд. 4, а саме підрозділ військової мобілізації та взаємодії зі ЗСУ та кабінет відділу охорони праці, де надав невстановленим досудовим розслідуванням працівникам НУБіП документи, заяви та довідки необхідні для працевлаштування.
Після чого ОСОБА_6 , діючи відповідно до вказівок невстановленої особи, зустрівся з останньою неподалік навчального корпусу № 17 та разом з нею попрямував до відділення ПриватБанк, у якому ОСОБА_6 , на вимогу невстановленої особи, отримав картку для виплат, яку разом з пін-кодом передав останній.
12.08.2025 приблизно о 20:40 год. невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , згідно з визначених у групі функцій, продовжуючи реалізацію спільного умислу, перебуваючи у транспортному засобі «Toyota Camry», за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 13-а, на парковці поблизу кафе «Хлібна кава», разом із ОСОБА_6 , переслідуючи умисел на одержання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_4 , за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на невстановлених службових осіб НУБіП, отримала від ОСОБА_6 першу частину обумовленої з останнім неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10000 (десяти тисяч) євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 12.08.2025 становило 481 969 (чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. за працевлаштування останнього на посаду лаборанта кафедри цивільного та господарського права юридичного факультету НУБіП з подальшим оформленням відстрочки від мобілізації шляхом бронювання. Після чого, невстановлена особа продовжуючи реалізацію спільного умислу, приблизно о 21:30 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Козацька, буд. 55-а, під час особистої зустрічі з ОСОБА_4 , передала останньому отриману від ОСОБА_6 частину від обумовленої з останнім суми неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10000 (десяти тисяч) євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 12.08.2025 становило 481969 (чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. за вплив на невстановлених службових осіб НУБіП для працевлаштування ОСОБА_6 на посаду лаборанта кафедри цивільного та господарського права юридичного факультету НУБіП з подальшим оформленням відстрочки від мобілізації шляхом бронювання.
22.08.2025 приблизно о 12:53 год. невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , згідно з визначених у групі функцій, продовжуючи реалізацію спільного умислу, перебуваючи в транспортному засобі «LEXUS CT 200H», за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 13-а, на парковці поблизу кафе «Хлібна кава», разом із ОСОБА_6 , переслідуючи умисел на одержання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_4 , за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на невстановлених службових осіб НУБіП, отримала від ОСОБА_6 другу частину обумовленої з останнім неправомірної вигоди у вигляді несправжніх (імітаційних) грошових коштів схожих на грошову одиницю - євро у сумі 5000 (п`яти тисяч) євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.08.2025 становило 23 9900 (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот) грн. за працевлаштування останнього на посаду лаборанта кафедри цивільного та господарського права юридичного факультету НУБіП з подальшим оформленням відстрочки від мобілізації шляхом бронювання, після чого була одразу затримана працівниками правоохоронних органів.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме одержання за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості. 

2.1. 10.02.2026 між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , оскільки угода укладалась на стадії досудового розслідування, відповідно до вимог статей 36, 468 - 476 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 04.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026100000000121.
Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення підозрюваному покарання, з урахуванням обставини, що пом`якшують покарання, а саме за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, шляхом призначення покарання у виді штрафу у розмірі 28 352 (двадцять вісім тисяч триста п`ятдесят два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 481 984 (чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

2.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив визнання ним винуватості під час укладення угоди у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, і що в угоді та обвинувальному акті вказані час, місце та спосіб вчинення злочину, викладені правильно та він це не оспорює, відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаявся. 
Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, обвинувачений цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, за участі захисника, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. 
У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, засуджує свою поведінку. 

2.3. Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угод між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз, оскільки пропозицію укладення угоди було спрямовано саме стороною захисту.

2.4. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені статтями 469, 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. 

2.5. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469, ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

2.6. Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що в даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. 
Оскільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а дії останнього органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, тож доведеною суд уважає винуватість поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у порядку, передбаченому статтями 468 - 476 КПК України.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. На підставі викладених в угоді обставин, а також установлених під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, пояснень, які надані захисником та обвинуваченим, які не заперечувались прокурором в судовому засіданні, на думку суду існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільна пожертва на допомогу ЗСУ у сумі 200 000 грн, що підтверджується наданими стороною захисту документами, та визнано стороною обвинувачення.

3.2. Між тим, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

4. Підстави призначення покарання, визначеного на підставі угоди про визнання винуватості.

4.1. У силу положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 10.02.2026 між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України. 
Також суд бере до уваги, що прокурором було враховано вимоги статей 469, 470 КПК України щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні нетяжкого злочину, а також те, що злочин вчинено вперше, як і те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває на обліку, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання.

4.2. Отже, умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання з призначенням покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України, у розмірі 28 352 (двадцять вісім тисяч триста п`ятдесят два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 481984 (чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., відповідає вимогам Закону, бо відповідає розміру отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу.
А отже, на думку суду, ОСОБА_4 можливо призначити відповідно до умов угоди покарання.

4.3. Таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 65, 69-1 КК України, ступеню тяжкості злочину та особистості обвинуваченого з урахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а також відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. А очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

4.4. Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, оскільки підстав для відмови в затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено, і відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України суд переконався - угода може бути затверджена.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого застосовано під час досудового розслідування запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання, такий запобіжний захід слід залишити до набуття вироком законної сили без змін.

5.2. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази в рамках кримінального провадження відсутні.
Керуючись статтями 7, 84, 94, 98 - 100, 100, 118 - 126, 368-371, 373, 374, 395, 468 - 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.02.2026 у кримінальному провадженні, яке внесене 04.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026100000000121.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді штрафу, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України, у розмірі 28 352 (двадцять вісім тисяч триста п`ятдесят два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 481 984 (чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документів про сплату штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набуття вироком законної сили без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому статтями 376, 615 КПК України.

Суддя            ОСОБА_1