ВИРОК
іменем України  
Справа № 569/1576/26 

01 квітня 2026 року  Рівненський міський суд Рівненської області
у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №22024180000000097 від 20.06.2024 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Армянськ Автономної Республіки Крим, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , суд -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Конституції України - Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII, російську федерацію (далі -рф) визнано державою агресором, яка проводить агресію на території України з кінця лютого 2014 року.
З 19.02.2014 представниками рф розпочато збройне вторгнення збройних сил рф на територію України, приховане твердженням керівників рф про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями інших підрозділів збройних сил рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 
Після остаточної військової окупації території Автономної Республіки Крим, представниками збройних формувань рф фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.
18.03.2014 рф оголосила про офіційне включення Криму до її території. 
Факт тимчасової окупації рф території України та здійснення збройної агресії проти України підтверджено у преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII. У вказаній преамбулі зазначено, що збройна агресія рф розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.
Наслідком такої збройної агресії рф проти України стала тимчасова окупація частини території України.
Відповідно до наказу №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження переліку територій, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованою рф» вся територія Автономної Республіки Крим від 20.02.2014 віднесена до території, яка тимчасово окупована рф та на якій на даний час фактично не діють органи державної влади України. 
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який діє і по даний час.
У подальшому, на окупованій території Автономної Республіки Крим, представники окупаційної адміністрації, з метою забезпечення управління вказаною територією, а також побудови такої системи органів влади, що відповідає законодавству рф, Армянською міською радою Республіки Крим (рос. «Армянский городской совет Республики Крым») прийнято рішення №21 від 14.11.2014 «Про заснування Адміністрації міста Армянськ Республіки Крим» (рос. «Об учреждении Администрации города Армянска Республики Крым»), №19 від 14.11.2014 «Про затвердження Статуту муніципального утворення міський округ Армянськ Республіки Крим» (рос. «О принятии Устава муниципального образования городской округ Армянск Республики Крым), №55 від 23.12.20214 «Про затвердження Положення про адміністрацію міста Армянська Республіки Крим» (рос. «Об утверждении Положения об администрации города Армянска Республики Крым»). 
Відповідно до вказаного вище Положення, Адміністрація міста Армянська Республіки Крим (рос. «Администрация города Армянска Республики Крым») є виконавчо-розпорядчим органом муніципального утворення міського округу Армянськ Республіки Крим, наділяється повноваженнями по вирішенню питань місцевого значення та повноваженнями для здійснення окремих державних повноважень, переданих органам місцевого самоуправління федеральними законами рф та законами Республіки Крим. У своїй діяльності адміністрація керується Конституцією рф та законодавством рф, Республіки Крим, Статутом муніципального утворення міський округ Армянськ Республіки Крим.
Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, в порушення вимог Конституції та законів України, усвідомлюючи, що так звана «Адміністрація міста Армянськ Республіки Крим», (рос. «Администрация города Армянска Республики Крым») відповідно до положень ст. 64 Женевської Конвенції 1949 року, є незаконно створеним органом, у точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше грудня 2014 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території – у м. Армянськ АР Крим, діючи умисно, добровільно перейшла на бік ворога та надала згоду на призначення її на посаду керівника апарату так званої адміністрації міста Армянська Республіки Крим (рос. «Администрация города Армянска Республики Крым»), на якій перебуває по даний час.
Отже, своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.
В судове засідання обвинувачена ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Виклик обвинуваченої у судові засідання, було здійснено відповідно до положення ст. 323 КПК України. 
Повістки про виклик обвинуваченої в судові засідання на 12.02.2026 о 11:00 год., 18.02.2026 о 11:30, 19.02.2026 о 11:30, 26.02.2026 о 11:30, 03.03.2026 о 11:00, 04.03.2026 о 11:00, 11.03.2026 о 10:30, 31.03.2026 о 11 год. 00 хв. опубліковувались в засобах масової інформації, зокрема в газеті «Урядовий кур`єр», а також інформація про місце, дату та час судових засідань оприлюднювались на офіційному веб-сайті суду. Судові повістки, шляхом надіслання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, за останнім відомим місцем реєстрації та проживання обвинуваченої ОСОБА_3 , не надсилались, оскільки останнє відоме місце її реєстрації та проживання -  АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупована територія України. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченій вручались захиснику.
Відтак, обвинувачена ОСОБА_3 , будучи обізнаною, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, обвинувальний акт спрямовано до суду, будучи належним чином повідомлена про місце, день та час розгляду справи, у судові засідання не з`явилася, без поважних причин, а з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації та на офіційному веб-сайті суду, обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2026 року.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2026, постановлено, розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №22024180000000097 від 20.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України у спеціальному судовому провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia).
Отже, суд здійснив розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), що відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Судом встановлено, що стороною обвинувачення, використані усі передбачені законом заходи (можливості), для дотримання прав підозрюваної (обвинуваченої) ОСОБА_3 зокрема права на захист, на доступ до правосуддя.
Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_3 на захист та доступ до правосуддя.
У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформованим належним чином про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді.
Після вручення ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, адвоката ОСОБА_5 призначено захисником ОСОБА_3 що свідчить про дотримання прав підозрюваного на захист в ході досудового розслідування так і судового розгляду.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 вказав, що не мав змоги поспілкуватися із підзахисною, позицію не узгоджено, просив визнати невинуватю ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.111 КК України.
Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, підтверджується доказами, що досліджувались та оцінювались судом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження відповідно до ст. 323 КПК України, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, констатує, що надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України, з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.
Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Отже, в ході судового розгляду, судом були досліджені наступні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, зокрема:
-протоколами огляду інтернет ресурсів від 22.07.2024 та 10.06.2025, в ході яких оглянуто сайт «Администрация города Армянск», на якому у вкладці «Руководство» зазначено, що ОСОБА_3 є «руководителем аппарата администрации города Армянск», наведено її автобіографія, зокрема, що народилася 12.03.1968 в м. Армянськ, закінчила Київський інженерно-будівельний інститут, з 2010 по 2014 роки обіймала посаду управляючого справами виконавчого комітету Армянської міської ради, з грудня 2014 року - «руководитель аппарата администрации города Армянск».
Також, оглянуто Telegram-канал «Администрация города Армянск», на якому виявлено публікації від 17.05.2022, 10.08.2022, 17.08.2022, 23.12.2022, 10.03.2023,27.03.2023 в яких йдеться про діяльність «администрации города Армянск», в тому числі, і «руководителя аппарата администрации города Армянск» ОСОБА_3 . До деяких публікацій прикріплені фото ОСОБА_3 .
Крім того, оглянуто сайт «моя округа.рф», на якому виявлено публікацію від 26.04.2023 під назвою «В Армянске отметили день местного самоуправления», в якій зазначено, що від імені голови адміністрації зі святом службовців привітала «руководитель аппарата администрации города Армянск» ОСОБА_3 .До публікацій прикріплені фото з ОСОБА_3 
- протоколом огляду інтернет ресурсів від 09.06.2025, в ході якого оглянуто сайт «Центр детского и юношеского творчества» города Армянска республики Крым», на якому виявлено публікацію від 05.05.2025 під назвою «городская доска почета Армянска весть открылась накануне великого праздника – Дня труда», до якої прикріплені фото, в тому числі і з ОСОБА_3 . 
Також, оглянуто сторінку вказаного центру в російській соціальній мережі «ВКонтакте», на якій виявлено публікацію від 21.02.2025, згідно якої в адміністрації міста Армянськ відбулась зустріч міністрів інформації учнівського самоуправління з представниками адміністрації Армянська, серед яких була «руководитель аппарата администрации города Армянск» ОСОБА_3 . До публікацій прикріплені фото з ОСОБА_3 
- протоколом огляду інтернет ресурсів від 31.12.2025, в ході якого оглянуто сайт міста Армянськ «armgov.ru», на якому у вкладці «Администрация города Армянскреспублики Крым» зазначено, що ОСОБА_3 є «руководителем аппарата администрации города Армянск», прикріплено її фотознімок та перелічено її повноваження. 
В порядку передбаченому ч.11 ст. 615 КПК України було досліджено показання свідка ОСОБА_6 , зафіксованого за допомогою цифрової відеокамери та відтвореного у судовому засіданні, яка дала покази та вказала, що з 1990-тих років знайома з ОСОБА_3 . До 2014 року, регулярно відпочивала з сім`єю в Криму, при цьому декілька раз гостювали в родині ОСОБА_3 у м. Армянськ. З 2014 року контактувати з нею перестали, але їй відомо, що після окупації ОСОБА_3 займає одну з керівних посад в окупаційній адміністрації м. Армянськ. 
- протоколом пред`явлення особи для впізнанняза фотознімками від 22.12.2025, в ході якого свідок ОСОБА_6 було пред`явлено фотозображення 4 осіб жіночої статі, без значних відмінностей, серед яких вона впізнала ОСОБА_3 
- інформацією ГУ ПФУ в Рівненській області від 04.12.2024, відповідно до якої останні відомості щодо застрахованої особи ОСОБА_3 надходили в лютому 2014 року від виконавчого комітету Армянської міської ради.
- протоколом огляду від 26.05.2025 мережі Інтернет, а саме сайту Офісу Президента України, на якому не виявлено відомостей про позбавлення чи припинення громадянства України ОСОБА_3 . 
Зібрані в ході досудового слідства докази, суд вважає такими, які відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України,отримані в порядку, встановленому КПК України, є належними та допустимими.
На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, ці діяння містять склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
При цьому судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
При призначенні ОСОБА_3 покарання за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 111 КК України, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, проти основ Національної безпеки України, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима; обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, які судом не встановлені; обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, також не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 без ізоляції її від суспільства є неможливим, а тому останньому слід призначити покарання за санкцією частини статті обвинувачення - ч.1 ст. 111 КК України, у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією майна.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Суддя 
Рівненського міського суду Рівненської області     ОСОБА_7