ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року	справа № 380/24172/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі державного виконавця та заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень - начальника відділу примусового виконання рішень щодо ненадання Партиці Олександрі постанови про відкриття виконавчого провадження та перешкоджання доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження, а також не розгляду скарги керівником Відділу примусового виконання рішень Дворським Володимиром Відділу примусового виконання рішень на бездіяльність державного виконавця;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, щодо ненадання негайно надати Партиці Олександрі постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором для доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження для доступу до матеріалів виконавчого провадження № 79457611.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.10.2025 відкрито виконавче №79457611, втім позивачу не надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Наведене зумовило звернення до суду із цим позовом.
Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.
Ухвалою судді від 15.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.
Ухвалою суду від 08.01.2026 продовжено процесуальний строк розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії на двадцять днів.
Ухвалою суду від 15.01.2026 витребувано в Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (58001, м. Чернівці, вул. Пауля Целана, 11; ЄДРПОУ 43316386): копії матеріалів виконавчого провадження №79457611; інформацію про розгляд скарги представника позивача від 17.11.2025; докази вручення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження №79457611 та надання доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження для доступу до матеріалів виконавчого провадження №79457611.
На виконання ухвали суду від 15.01.2026 представник відповідача подав пояснення та витребувані матеріали.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.10.2025 №ВП79457611 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №380/23301/24 від 07.10.2025, виданого Львівським окружним адміністративним судом.
Представник позивача 06.11.2025 звернулась до відповідача із заявою, у якій просила надіслати на її електронну пошту постанову про відкриття виконавчого проводженні з кодом доступу, щоб мати доступ до матеріалів виконавчого провадження.
17.11.2025 представник позивача звернулась до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із скаргою на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) закріплює, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1404-VІІІ у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Частиною 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ закріплено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Із матеріалів справи встановлено, що представник позивача звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання виконавчого листа 380/23301/24 від 07.10.2025, виданого Львівським окружним адміністративним судом.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.10.2025 №ВП794575611 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №380/23301/24 від 07.10.2025, виданого Львівським окружним адміністративним судом.
Втім, представник позивача вказує, що позивачу не було надіслано постанови про відкриття виконавчого провадження.
Порядок надсилання документів виконавчого провадження врегульовано статтею 28 Закону №1404-VІІІ.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. 
У поданих поясненнях відповідач вказує про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП794575611 від 29.10.2025 направлено сторонам: Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області – рекомендованою поштою, ОСОБА_1 – простою кореспонденцією.
Однак, жодного доказу направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу відповідачем не надано.
Більше того, частиною 1 ст. 28 Закону №1404-VІІІ встановлено обов`язок щодо направлення постанов про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження саме рекомендованим поштовим відправленням.
Отже, у спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненаправлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження №ВП79457611 від 29.10.2025 у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 28 Закону №1404-VІІІ.
З метою належного та ефективного захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача направити позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП79457611 від 29.10.2025 у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 28 Закону №1404-VІІІ.
Щодо позовних вимог в частині перешкоджання доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов`язання надати постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором для доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження, то суд зазначає, що такий ідентифікатор доступу міститься на постанові про відкриття виконавчого провадження. Відтак ці позовні вимоги по своїй суті охоплені вищенаведеними вимогами, які вже задоволені у визначений судом спосіб.
Також позивач оскаржує бездіяльність щодо нерозгляду скарги керівником Відділу примусового виконання рішень Дворським Володимиром Відділу примусового виконання рішень на бездіяльність державного виконавця.
Оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби регламентовано статтею 74 Закону №1404-VІІІ.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону №1404-VІІІ рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
З матеріалів справи вбачається, що заступником начальника Управління начальником відділу Володимиром Дворським надано відповідь на скаргу представника позивача листом від 04.12.2025.
Відтак, бездіяльності відповідача щодо нерозгляду скарги судом не встановлено. Водночас, зміст такої відповіді чи будь-які дії, рішення чи бездіяльність начальника управління (відділу) за результатами розгляду такої скарги, не є предметом оскарження у цій справі.
Отже, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.
Щодо вимог позивача про винесення окремих ухвал, то суд зазначає, що відповідно до ст. 249 КАС України, постановлення окремої ухвали та направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. 
Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Позивач звільнена від сплати судового збору, відтак розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо ненаправлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №ВП79457611 від 29.10.2025 у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.
Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України направити ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП79457611 від 29.10.2025 у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Розподіл судового збору не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач – Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (58001, м. Чернівці, вул. Пауля Целана, 11; код ЄДРПОУ 43316386).

Суддя	Сидор Наталія Теодозіївна