провадження № 2-а/294/34/26
справа № 296/9998/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Чуднів 
Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Білери І.В., за участі:
- секретаря судових засідань – Івашкевич В.П.,
- представника відповідача – Ярошенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чуднів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Чуднівського районного суду Житомирської області перебуває вищевказаний адміністративний позов, в якому ОСОБА_1 просить скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 1 взводу УПП в Житомирській області Сиротенка Ю.С. серії ЕНА №5603687 від 30.08.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
На обґрунтування позовних вимог вказує, що 30.08.2025 після півночі поїхав з товаришем ОСОБА_2 , який був за кермом транспортного засобу марки «Форд Фокус», днз НОМЕР_1 , до знайомого в с. Пряжів Житомирського району. Коли ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов до знайомого, ОСОБА_1 пересів за кермо транспортного засобу, після чого до нього підійшли працівники поліції та склали на нього постанову. Під час складання постанови заявив клопотання про бажання скористатись правовою допомогою адвоката, у зв`язку з чим просив перенести розгляд адміністративної справи, однак його прохання було проігнороване працівником поліції. У самій постанові не зазначено жодного доказу, яким би підтверджувалось вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в тому числі наявність відеозапису, у зв`язку з чим вважає його недопустимим доказом у справі. 
27.01.2026 представником Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сама по собі фіксація подій за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського є законною процесуальною дією, прямо передбаченою чинним нормативно-правовим актом, отриманий у спосіб, передбачений Інструкцією №1026, відповідає критеріям належності та допустимості доказу, оскільки отриманий уповноваженою особою – поліцейським під час виконання службових повноважень. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного реєстратора Motorola VB 400 із серійним номером 475326, який здійснював безперервну фіксацію обставин події. На момент зупинки транспортного засобу та протягом усього часу оформлення адміністративних матеріалів, що тривало близько двадцяти хвилин, на місці події були відсутні будь-які інші особи, окрім позивача, який перебував на водійському сидінні транспортного засобу. На відео чітко спостерігається споруда зупинки громадського транспорту, що однозначно ідентифікує відповідну ділянку вулично-дорожньої мережі як місце, призначене для зупинки маршрутних транспортних засобів. Посилання на технічні засоби, якими здійснювалась фіксація правопорушення, міститься безпосередньо у фабулі оспорюваної постанови. Крім того, факт керування транспортним засобом саме позивачем підтверджується також іншою постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме постановою серії ЕНА № 6249897 від 30.11.2025, винесеною у встановленому законом порядку. Крім того, відеозаписом з портативного реєстратора зафіксовано, що поліцейським надано можливість позивачу скористатися його правом на правничу допомогу, однак позивач з власної ініціативи своїм правом не скористався. Просив відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою суду від 21.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд.
У судове засідання позивач не з`явився, однак на адресу суду 26.03.2026 надійшла заява від нього про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.
У судове засідання з`явився представник відповідача — Ярошенко О.М., проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Частиною 1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.08.2025 поліцейським 1 батальйону 1 взводу УПП в Житомирській області Сиротенком Ю.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5603687, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , 30.08.2025 о 03 год 33 хв. здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
До матеріалів справи позивачем долучено відеофайл 2025-09-04_13-11-38, з якого вбачається, що відеозапис розпочинається з розмови працівника поліції із водієм, який перебуває всередині нерухомого транспортного засобу. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що ним порушено Правила дорожнього руху, оскільки здійснено зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту та буде складено за цим фактом протокол, після чого зачитав його права. ОСОБА_1 повідомив, що він нічого не порушив, тільки що прийшов та сів в машину, хоче захисника. На цьому відео закінчується. 
З долученого відповідачем до системи «Електронний суд» відеозапису export-sb381.mp4 вбачається, що запис розпочинається о 03 год 18 хв 30.08.2025 з того, що поліцейський вийшов зі службового автомобіля, який зупинився на зупинці громадського транспорту (на відео чітко видно споруду зупинки). Відразу попереду службового автомобіля на відстані близько чотирьох метрів стоїть автомобіль марки «Форд Фокус» червоного кольору. За кермом перебуває ОСОБА_1 , який повідомив, що він тільки що сів у транспортний засіб. Працівник поліції попросив пред`явити документи, на що ОСОБА_1 відмовився, повідомивши, що немає. На запитання ОСОБА_1 чи проводиться відеофіксація, працівник поліції відповів ствердно, пред`явив свої документи та представився. Працівник поліції повідомив, що особа зупинилась на зупинці громадського транспорту, на що ОСОБА_1 відповів «і що з того, що мені забороняє». У подальшому ОСОБА_1 пред`явив документ, який посвідчує особу. Просив перенести розгляд справи, однак поліцейський відхилив клопотання ОСОБА_1 . Під час складання адміністративних матеріалів поліцейський зафіксував місце зупинки, позначення її відповідним дорожнім знаком та зупинений поряд автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 .
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п.п. «е» п. 15.9 ПДР - зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Відповідачем, рішення якого оскаржуються, надано суду відеозапис з відеореєстратора ID475326, який підтверджує правомірність його дій та фіксацію вчиненого позивачем адміністративного правопорушення за п. 15.9.е ПДР.
Долучений відповідачем відеозапис суд приймає до уваги та вважає його належним та допустимим доказом у справі, оскільки відомості про вказаний технічний засіб містяться в оскаржуваній постанові серії ЕНА №5603687, а саме: у пункті 5 при описі суті правопорушення.
Твердження позивача про те, що поліцейський не переніс за його клопотанням розгляд справи про адміністративне правопорушення суд відхиляє, оскільки за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має змогу спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі 537/6068/16-а від 20.08.2020.
Відхиляє суд також доводи позивача про те, що за кермом транспортного засобу марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , перебував його товариш ОСОБА_2 , оскільки на місці складання оскаржуваної постанови про такі обставини ним не було озвучено працівнику поліції, навпаки, при озвученні поліцейським факту порушення вимог ПДР ОСОБА_1 почав сперечатись, зазначивши «і що з того, що мені забороняє». Більше того, з долученої представником відповідача копії постанови серії ЕНА №6249897 від 30.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП вбачається, що автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , керує саме позивач, а не інша особа.
Таким чином, твердження позивача про перебування 30.08.2025 в нічний час за кермом транспортного засобу марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , іншої особи суд оцінює критично, як спосіб позивача уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного порушення, позивачем суду не надано, а наданий представником відповідача відеозапис підтверджує обставини, які узгоджуються із постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58), принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Таким чином дослідивши наведені в позовній заяві доводи позивача, суд дійшов висновку, що вони не спростовують правомірність оскаржуваної постанови та не є безумовними підставами для її скасування, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у вигляді витрат зі сплати судового збору слід покласти на позивача.
Керуючись статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина БІЛЕРА