КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/1253/26    Головуючий в суді І інстанції Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/2264/2026  Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556408 від 01.01.2026 року - 01 січня 2026 року о 12 год. 00 хв. у м. Київ, вул. Героїв Маріуполя, 9, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Porshe» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водійка відмовилась на місці зупинки, від керування відсторонена, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 26 березня 2026 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовувала тим, що докази керування транспортним засобом у матеріалах справи відсутні.
Крім того, доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що працівники поліції не ознайомлювали її зі змістом направлення на огляд у закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату, час та місце судового засіданні була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
13 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 у зв`язку із хворобою та запланованим оглядом лікаря. При цьому, вказане клопотання було передано канцелярією Київського апеляційного суду до судді Сушко Л.П. о 10 год. 52 хв., що підтверджується підписом уповноваженої особи, та що унеможливило розгляд вказаного клопотання у судовому засіданні, яке відбулось 13 квітня 2026 року о 10 год. 00 хв. після розгляду апеляційної скарги по суті.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556408 від 01 січня 2026 року, з якого вбачається, що 01 січня 2026 року о 12 год. 00 хв. у м. Київ, вул. Героїв Маріуполя, 9, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Porshe» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водійка відмовилась на місці зупинки, від керування відсторонена, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2-3);
- у направленні на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП «КМКЛ № 10» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4);
- у інформації з системи «АРМОР» щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія категорії В та інформації щодо транспортного засобу «Porshe» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 (а.с. 5-6);
- на відеозаписі «556408» із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції № 470163, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано транспортний засіб «Porshe» синього кольору, який знаходився на проїжджій частині прилеглої території. За кермом транспортного засобу перебувала водійка ОСОБА_1 .. З відеозапису вбачається, що окрім неї у автомобілі більше нікого немає. Зі слів свідка, що зафіксовано на фрагменті відеозапису з 0:34:52, останній бачив, як ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та вбачає у неї ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу патрульного пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» водійка спочатку погоджується, однак згодом висловила відмову (фрагмент відеозапису з 0:02:42). На фрагменту відеозапису з нагрудної камери патрульного поліції з 0:05:10 патрульний поліції повторно висловив вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, або ж проїхати для такого до закладу охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 вкотре висловила відмову. Водійці було повідомлено про те, що за відмову від проходження огляду на неї буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також водійці було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (фрагмент відеозапису з 0:26:41). Крім того, зафіксовано процедуру ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами про адміністративне правопорушення під підпис (фрагмент відеозапису з 0:26:26) (а.с. 7).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Виявлені працівниками поліції 01 січня 2026 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 01 січня 2026 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Так, з відеофайлу вбачається, що патрульний поліції неодноразово пропонує водійці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, або ж у медичному закладі, на що остання категорично відмовилась без будь-якого тиску та примусу.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що докази керування транспортним засобом у матеріалах справи відсутні, суд апеляційної інстанції відхиляє, як такі, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки з долученого до протоколу та наявного у матеріалах справи відеозапису з боді-камери патрульної поліції № 470163 вбачається, що ОСОБА_1 у розмові, як і з патрульними поліції, так і з свідком події, не заперечувала факту керування транспортним засобом. А саме, на фрагменті відеозапису з 0:02:30 ОСОБА_1 запитує у патрульних поліції чи зможе вона в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння спокійно поїхати додому, а на твердження патрульного поліції: «ви були за кермом, ви рухались», ОСОБА_1 не висловлює будь-яких зауважень та заперечень (фрагмент відеозапису з 0:04:16). У діалозі з свідком події, який запитує у водійки: «як ти запаркувалась», ОСОБА_1 відповідає: «адекватно», також не заперечуючи факт керування автомобілем (фрагмент відеозапису з 0:04:16).
Крім того, на відеозаписі з нагрудних камер патрульних поліції зафіксовані усні пояснення свідка, який підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (фрагмент відеозапису з 0:34:52), а на моменті відеозапису з 0:41:20 зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з метою перепаркувати автомобіль, який стояв на проїжджій частині з порушенням правил дорожнього руху.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що факт керуванням транспортним засобом встановлюється будь-якими фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 зі змістом направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якої затверджено форму направлення, не передбачено вимог щодо ознайомлення під підпис водія, або вручення останньому копії направлення. Направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається для лікаря закладу охорони здоров`я, уповноваженого на проведення огляду на стан сп`яніння, як підстава проведення огляду особи, а враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, то такі доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Крім того, на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (фрагмент відеозапису з 0:05:10).
Разом з тим, ОСОБА_1 під час ознайомлення із адміністративними матеріалами не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважала за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначила.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року залишити без задоволення. 
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «23» квітня 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко