Справа № 478/1495/25 Провадження № 2/478/93/2026 	

Р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2026 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі: 
головуючого судді  Томашевського О.О.,
за участю:
секретаря    Шинкарюка М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду с-ща Казанка, позовну заяву адвоката Галач Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Другий відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зменшення розміру аліментів,
В с т а н о в и в:
У грудні 2025 року адвокат Галач Т.А., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Другий відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 27.09.2017 року з ОСОБА_1 було присуджено стягнення аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного судового наказу 06 червня 2018 року Казанківським районним ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження № 56542852, матеріали якого в подальшому було передано до Другого відділу ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Як зазначає позивач, до 15 жовтня 2024 року він сплачував аліменти на неповнолітню доньку за місцем роботи, а з 16 жовтня 2024 року у зв`язку з мобілізацією його було зараховано до військової частини НОМЕР_1 , тому аліменти сплачуються за місцем проходження служби. 
Позивач вказує, що проживає однією сім`єю із співмешканкою ОСОБА_4 та від даних сімейних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_5 . Також позивач має на утриманні доньку від попереднього шлюбу співмешканки ОСОБА_4 – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, позивач вказує на зміну сімейного стану.
Крім цього, позивач вказує на погіршення стану здоров`я, у зв`язку із отриманими пораненнями пов`язаними із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, у зв`язку із чим з 10 січня 2025 року до листопада 2025 року він перебував на постійному стаціонарному лікуванні та має остаточний діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 3 ступеню, ризик 3 та інше.
Таким чином, вказуючи на зміну сімейного стану та стану здоров`я, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2017 року у справі № 478/1468/17 на користь відповідачки ОСОБА_7 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.12.2025 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02 лютого 2026 року на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву від відповідачки, якими остання проти зменшення розміру аліментів заперечувала з наступних підстав. 
Так, відповідачка вказує, що їх спільна дитина із позивачем проживає разом із відповідачкою та перебуває на її повному утриманні, в свою чергу, позивач є працездатним, був мобілізований у 2024 році та проходить військову службу маючи стабільний дохід та маючи змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Відповідачка також вказує на наявний борг позивача по сплаті аліментів, який станом на 01.01.2026 року становить 97 285,74 грн. 
Окрім цього, відповідачка не погоджується із доводами позовної заяви про наявність на утриманні позивача доньки його співмешканки, зазначаючи про те, що співмешканка позивача офіційно працевлаштована, має дохід у виді заробітної плати та отримує аліменти на доньку. Відповідачка не погоджується також із доводами позивача про погіршення стану здоров`я, вказуючи на те, що позивач в результаті поранення залишається придатним до військової служби та повернувся до виконання військових обов`язків. 
10 лютого 2026 року на адресу суду надійшла відповідь на заперечення (відзив на позов) згідно якої представник позивача зазначила, що співмешканка позивача отримує державну допомогу на дитину в розмірі 1598,00 грн та не отримує аліменти на дитину. Щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів позивача, представник позивача вказує на вину військової частини, яка з невідомих причин не здійснювала належні відрахування по аліментам із заробітної плати позивача. 
20 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_8 , згідно якої остання просила долучити до матеріалів справи додаткові докази та просить поновити строк на їх подання до суду. Заяву мотивовано тим, що 04.03.2026 року на адресу представника позивача надійшла відповідь на адвокатський запит про погашення заборгованості по аліментам та додаванням нового розрахунку заборгованості, станом на 01.03.2026 року. Із вказаного розрахунку визначено офіційний дохід позивача після вирахування всіх податків та аліментів. До вказаної заяви додано додаткові докази щодо проведеного лікування позивачем, витрат на комунальні послуги, наявності нерухомого майна та перебування на утриманні дітей. Необхідність в наданні додаткових документів представник позивача пояснює необхідністю з`ясування обставин справи. 
Протокольною ухвалою від 24.03.2026 року надані додаткові докази представника позивача було залучено до матеріалів справи. 
Ухвалою суду від 24.03.2026 року було задоволено клопотання представника позивача та замінено третю особу, а саме: Другий відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на Другий відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданих заяв від 09.04.2026 року представник позивача та відповідачка просили проводити судове засідання без їх участі. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.08.2017 року у справі № 478/1151/17.
Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого Веселобалківською сільською радою Казанківського району Миколаївської області 16.02.2009 року.
Неповнолітня дитина ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю, що вбачається з копій Витягів з реєстру територіальної громади від 06.03.2024 року № 2024/002294653 та від 21.09.2026 року № 2026/001481314. 
Згідно судового наказу Казанківського районного суду Миколаївської області у справі № 478/1468/17 від 27.09.2017 року з ОСОБА_1 було присуджено стягнення аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою начальника відділу Казанківським районним ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження № 56542852 від 15.06.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , 2009 року народження, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 
11 травня 2023 року матеріали виконавчого провадження були передані до Другого відділу ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно акту про фактичне місце проживання особи за адресою від 05.11.2025 року, складеного головою ОСББ «Перлина 8Б», встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу його сім`ї входять: дружина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), діти – ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 виданого Тернівським районним у місті Кривому розі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 02.07.2021 року, позивач є батьком дитини – доньки ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Позивач визнаний придатним до військової служби та призваний у Збройні Сили України 15.10.2024 року, що вбачається з дослідженої судом копії військового квитка, серії НОМЕР_4 .
Також судом було досліджено копії медичних документів надані позивачем додатком до позову та до заяви від 20.03.2026 року, зокрема: первинну медичну картку № 47 від 10.01.2025 року про отримання позивачем мінно-вибухової травми; карту пацієнта від 24.01.2025 року; результати КТ від 10.01.2025 року; консультаційний висновок спеціаліста від 13.03.2025 року; консультаційний висновок спеціаліста від 29.01.2025 року; результати обстеження МРТ від 19.02.2025 року (заказ № 0011902202501445); УЗД черевної порожнини від 17.04.2025 року; Езофагогастродуоденоскопію від 18.04.2025 року; виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 14.01.2025 року № 1107; довідку від 20.01.2025 року про знаходження позивача на стаціонарному лікуванні в період з 14.01.2025 року по 20.01.2025 року; виписку з медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого від 22.01.2025 року № 327/48; виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 04.02.2025 року № 491; довідку ВЛК від 115/25 від 04.02.2025 року; виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 18.03.2025 року № 1373; довідку ВЛК від 18.03.2025 року № 232/25; виписку із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого від 29.04.2025 року № 2379; довідку ВЛК від 29.04.2025 року № 2025-0429-0935-2436-0; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.05.2025 року № 1347/320; довідку ВЛК від 30.05.2025 року № 2025-0530-0846-5434-7; виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 11.08.2025 року № 164442/428; довідку ВЛК від 14.08.2025 року № 2025-0814-1421-4554-7; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23.09.2025 року № У-5442; довідку від 23.09.2025 року № 20285-0923-0907-5534-7; рапорт солдата ОСОБА_1 про надання відпустки за станом здоров`я від 23.09.2025 року; виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 04.11.2025 року № 6257; довідку ВЛК від 04.11.2025 року № 2025-1104-1504-1377-0; рапорт солдата ОСОБА_1 про надання відпустки за станом здоров`я від 04.11.2025 року; виписку із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого від 12.12.2025 року № 7052; довідку ВЛК від 12.12.2025 року № 2025-1212-0919-2114-0; рапорт солдата ОСОБА_1 про надання відпустки за станом здоров`я від 12.12.2025 року; довідку ВЛК від 18.02.2026 року № 2026-0218-1547-0919-0; довідку про тимчасову непрацездатність за період з 24.06.2025 року по 30.06.2025 року у зв`язку з діагнозом: ГРВІ; довідку від 14.03.2025 року про хворобу дитини ОСОБА_10 , за діагнозом: гострий бронхіт; довідку щодо ОСОБА_11 від 14.02.2025 року про хворобу дитини ГРВІ; довідки від 23.05.2024 року, від 30.09.2024 року та від 18.10.2024 року про хворобу дитини ОСОБА_10 ; талон пацієнта від 19.02.2025 року № РВ-1322693; чек № 3887407891; копія чека № 6500882609 від 15.01.2025 року; фіскальний чек № Zcsc9hBDrYQ від 17.01.2025 року; фіскальний чек № DaVLhSxegj8 від 22.05.2025 року; фіскальний чек № vCf-8g-yuY0 від 23.05.2025 року; фіскальний чек № 1Kub6gILc5M від 26.05.2025 року; фіскальний чек № gILWPoWDJTc від 16.01.2025 року; фіскальний чек № Do7kiJANjtY від 27.05.2025 року; фіскальний чек № J53ZJqw5nus від 30.05.2025 року; фіскальний чек № Ot0sqKOURdc від 19.06.2025 року; фіскальний чек № JjXN_6jirTI від 30.05.2025 року; фіскальний чек № UdXIndo0ypo від 30.06.2025 року; фіскальний чек № 6DSjg-c88eI від 26.06.2025 року; фіскальний чек № 83IRLNdy8y8 від 08.07.2025 року; фіскальний чек № T6ymDVEnF3c від 23.08.2025 року; фіскальний чек № bViOCRYb46c від 11.11.2025 року; фіскальний чек № 2U5GjUr5cpo від 13.12.2025 року; фіскальний чек № bFbnYLMQrio від 17.02.2026 року; рецепт на окуляри ОСОБА_9 .
З дослідженої судом довідки про доходи від 09.12.2025 року вбачається, що позивачем протягом січня-листопада 2025 року було отримано заробітну плату у розмірі 554 407,57 грн.
З довідки про доходи від 03.12.2025 року № 32 вбачається, що ОСОБА_4 протягом періоду з січня – листопад 2025 року було отримано заробітну плату в розмірі 249 757,65 грн, а згідно виписки по рахунку громадянки ОСОБА_4 за період з липня – грудень 2025 року нею було отримано щомісяця грошові кошти в розмірі 1598,00 грн.
З довідки про доходи від б/н та б/д вбачається, що ОСОБА_4 протягом періоду з вересня – грудень 2025 року та з січня-лютий 2026 року було отримано заробітну плату в розмірі 7 500,00 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відвідує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 145 Криворізької міської ради з 03.06.2024 року, що вбачається з довідки від 10.03.2026 року № 5, пачерка позивачка – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається за регіональним замовленням в Криворізькому професійному гірничо-металургійному ліцеї з 01.09.2025 року, що вбачається з довідки від 06.09.2026 року № 109-ОД.
Також судом було досліджено відомості, що свідчать про закінчення ОСОБА_12 школи програмування на англійської мови «Logika», що вбачається з сертифікату графічного дизайнера 2-го року від 18.11.2025 року та платіжних інструкцій, яким було сплачено за навчання від 09.11.2025 року, 08.10.2025 року, 09.09.2025 року, 12.08.2025 року, 01.07.2025 року; 08.04.2025 року, 30.03.2025 року, 04.02.2025 року. 
Крім цього, судом досліджено інформацію щодо оплати комунальних платежів ОСОБА_4 за періоди: лютий 2026 року; січень 2026 року; грудень 2025 року; листопад 2025 року; жовтень 2025 року; вересень 2025 року; серпень 2025 року та витрати на перебування у таборі.
Також з матеріалів справи вбачається, що за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.01.2026 року позивач має заборгованість зі сплати аліментів перед відповідачкою в розмірі 97 285,74 грн. а згідно з розрахунком станом 01.03.2026 року заборгованість складає 95 950,40 грн. 
Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 та від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.
Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.
Таким чином, зміна сімейного стану позивача, а саме створення ним нової сім`ї, народження ще однієї дитини та проживання із падчеркою не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, якщо не було зміни матеріального стану.
Наведені у статті 192 СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
В свою чергу, суд з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування, і які фактично перебувають на його утриманні.
Що стосується погіршення стану здоров`я платника аліментів, то якщо погіршення здоров`я суттєво знизило працездатність або доходи, то це є законною підставою для зменшення розміру аліментів. У такому випадку виникає необхідність доведення того, що зміни у стані здоров`я унеможливлюють виконання попередніх зобов`язань.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У даній справі позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на дитину посилаючись на зміну майнового та сімейного стану, а також у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. 
Між тим, за результатами досліджених судом матеріалів справи, судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність витрат, які погіршили майновий стан позивача або знизило його доходи, у тому числі, внаслідок зміни сімейного стану та погіршенням стану здоров`я. Крім цього, з досліджених судом медичних документів не встановлено обставин, що вказують на суттєві зниження працездатності позивача і що такі зміни у стані здоров`я унеможливлюють виконання ним попередніх зобов`язань.
Суд бере до уваги довідку про доходи позивача відповідно до якої позивач отримував у січні, лютому, червні та травні 2025 року розмір доходу більший ніж у інших періодах 2025 року, проте в цілому, середній дохід позивача за вказаний у довідці про доходи період не змінився. 
Інші докази, зокрема, розрахунки заборгованості позивача за аліментами не є належними та допустимими доказами доходів позивача, оскільки відображають інформацію виключно щодо розміру доходу з якого отримуються аліменти. 
Факт народження у позивача іншої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та факт спільного проживання із падчеркою - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на переконання суду не є безумовною обставиною для зменшення розміру аліментів позивачу, оскільки останнім не доведено збільшення витрат, пов`язаних із їх утриманням.
Витрати пов`язані із придбанням ліків та факт перебування молодшої дитини на лікуванні у зв`язку із сезонними хворобами на переконання суду не доводить збільшення витрат позивача на лікування дітей на момент пред`явлення позову. 
Факт навчання пачерки позивача як факт відвідування дитячого садочка його молодшою донькою не є переконливою обставиною, що свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів позивача. При цьому, на момент звернення до суду, пачерка позивача закінчила платне навчання, відповідно витрати на її навчання зменшилися. 
Суд також відхиляє витрати на оплату комунальних платежів позивача, оскільки подібні витрати не пов`язанні із зміною його майнового стану. 
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів та приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити через недоведеність належними та допустимими доказами обставин, передбачених статтею 192 СК України.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. Відтак, підстав для відшкодування позивачу понесених судових витрат суд не вбачає, оскільки відмовляє в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 76-81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1217, 1268, 1270 ЦК України, суд,
Ухвалив:
У задоволенні позовних вимог адвоката Галач Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Другий відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 09.04.2026 року.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївськоїобласті      О.О. Томашевський