ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2247/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Андрусенко О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – Відділ, відповідач) про зобов`язання відповідача виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників як боржника у виконавчому провадженні №72027504.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2020, який набрав законної сили 17.10.2022, ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчинені злочину за частиною першою статті 204 КК України, призначивши узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85000,00 грн з конфіскацією та зниженням незаконно виготовлених товарів.
19.10.2022 видано виконавчий лист №161/10620/22 про конфіскацію алкогольних та тютюнових виробів, що знаходяться в гаражному приміщенні УСРУ у Волинській області, за яким 14.06.2023 відкрито виконавче провадження №72027504 про конфіскацію алкогольних та тютюнових виробів, що знаходяться в гаражному приміщенні УСРУ у Волинській області одночасно із внесенням державним виконавцем відомостей про позивача до Єдиного реєстру боржників. 
Однак, станом на дату подання позовної заяви вирок суду державним виконавцем не виконано, а відомості про позивача не виключено з Єдиного реєстру боржників, що призводить до безпідставного перебування позивача у цьому реєстрі.
Відповідно до статей 19, 41, 129-1 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти в межах повноважень та забезпечувати обов`язкове виконання судових рішень.
Згідно із Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VIII) примусове виконання судових рішень покладається на органи державної виконавчої служби, а відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників після закінчення виконавчого провадження або за наявності інших підстав, визначених законом. Разом з тим, вилучене майно, яке підлягає конфіскації, перебуває на зберіганні у правоохоронних органах, а позивач не має до нього доступу та не може здійснювати будь-які дії щодо його виконання. Таким чином, виконання вироку суду в цій частині залежить виключно від органу виконавчої служби.
Позивач вважає, що наявність запису в Єдиному реєстрі боржників обмежує його право розпоряджатися майном, оскільки є підставою для відмови у вчиненні нотаріальних та реєстраційних дій. На думку позивача, перебування його у Єдиному реєстрі боржників за відсутності у нього обов`язку щодо виконання рішення суду є безпідставним та порушує його права.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ КАС України, призначено у справі судове засідання на 11:00 04.03.2026.
Відповідач, отримавши вказану ухвалу про відкриття провадження у справі - 24.02.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 23), відзив на позов не подав.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 04.03.2026 представник позивача Піддубний О. О. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.
У судове засідання 16.03.2026 представники учасників справи не прибули, хоча належними чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.
З урахуванням приписів частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2022 у справі №161/10620/23 (провадження №1-кп/161/900/22), який набрав законної сили 17.10.2022, затверджено угоду від 29.07.2022 по кримінальному провадженні №12022030580001005 від 28.06.2022 про визнання винуватості, укладену прокурором відділу Волинської обласної прокуратури Хомичом С. С., обвинуваченим ОСОБА_1 , в присутності захисника останнього
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 204 КК України та призначено узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
На підставі частини першої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 до відбуття остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Речові докази паперові ящики, у яких наявні полімерні упакування (без розпізнавальних маркувань) загальною кількістю у 118 одиниць із вмістом прозорої рідини із запахом спирту; полімерні (пластикові) пляшки, ємністю близько 5л. кожна загальною кількістю 55штук, із вмістом прозорої рідини із запахом спирту; скляні пляшки з маркуванням «GreenDay» з алкогольними напоями всередині, у кількості160одиниць (8ящиків по20пляшок)ємністю 0,5лкожна;скляні пляшки із маркуванням «Primevodka» з алкогольними напоями всередині, у кількості60одиниць (3ящики по20пляшок)ємністю 0,5л.кожна;скляні пляшки із маркуванням «Козацька рада» з алкогольними напоями всередині, у кількості40одиниць (2 ящики по20 пляшок)ємністю 0,5л.кожна;скляні пляшки із маркуванням «MedoffClassic» з алкогольними напоями всередині, у кількості60одиниць (3ящики по20пляшок) ємністю 0,5лкожна;скляні пляшки із маркуванням «Хортиця» з алкогольними напоями всередині у кількості 60одиниць (3ящики по20пляшок)ємністю 0,5лкожна;скляні пляшки із маркуванням «HlibnyDar» з алкогольними напоями всередині у кількості 80 одиниць (4 ящики по 20 пляшок) ємністю 0,5лкожна; паперові ящики, у яких наявні полімерні упакування (без розпізнавальних маркувань)загальною кількістю у 8 одиниць ємністю3лкожна із вмістом прозорої рідини із запахом спирту; скляні пляшки алкогольного напою марки «Козацькарада» у кількості 3 ящиків (по 20 пляшок в кожному), об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Хортиця абсолют» у кількості 40 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Хортиця» (Premiumvodka) у кількості 40 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Hlibnydar» у кількості 40 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Medoffclassic» у кількості200одиниць,об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Пшенична класична» у кількості 100 одиниць, об`ємом 0,5літра кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Воздух» у кількості 40 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; одна скляна пляшка алкогольного напою марки «GreenDay» об`ємом 0,5л; скляні пляшки алкогольного напою марки «NemiroFFособлива» у кількості 20 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Улюблена vodka» у кількості 20 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Primeimperior» у кількості 20 одиниць, об`ємом 0,5л кожна; скляні пляшки алкогольного напою марки «Пшенична» (олександрія горілка) у кількості 4 ящиків по 20 одиниць в кожному, об`ємом 0,5л кожна; картоні коробки в яких наявні поліетиленові пакети (без маркування та найменування),в зазначених упакуваннях наявна спиртовмісна рідина, загальна кількість яких становить 31 одиниця; картоні коробки в яких наявне поліетиленове упакування зі вмістом спиртовмісної рідини у кількості 86 одиниць; 40 ємкостей з полімерного матеріалу об`ємом 5 л кожна, у яких міститься спиртовмісна рідина; тютюнові вироби марки «Astru» в кількості 500 пачок, без марки акцизного податку; тютюнові вироби марки «Regina blue» в кількості 450 пачок, без марки акцизного податку; тютюнові вироби марки «Сompliment» в кількості 350 пачок, без марки акцизного податку; паперові ящики, у яких наявні полімерні упакування (без розпізнавальних маркувань) загальною кількістю у 30 одиниць із вмістом прозорої спиртовмісної рідини; тютюнові вироби марки «Compliment» у кількості 10 блоків (по 10 пачок в кожному) та марки «Regina» у кількості 4 блоків (по 10 пачок у кожному), які не марковані марками акцизного податку України, що знаходиться в гаражному приміщенні УСРУ у Волинській області конфіскувати та знищити.
Постановою заступника начальника Відділу від 14.06.2023 ВП №72027504 розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №161/10620/22 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 19.10.2022 та відкрито виконавче провадження про конфіскацію алкогольних та тютюнових виробів, що знаходяться на зберіганні в гаражному приміщенні УСРУ у Волинській області.
Листом від 05.02.2026 №1454, у відповідь на заяву представника позивача від 12.01.2026 про вилучення запису з Єдиного державного реєстру боржників по ВП №72027504, Відділом було повідомлено, що станом на 05.02.2026 у державного виконавця Відділу відсутні законні підстави для винесення постанови про виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у відкритому ВП №72027504, а також постанов про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 Закону.
ОСОБА_1 , прохаючи зобов`язати Відділ виключити його з Єдиного реєстру боржників, звернувся із даним позовом до суду.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Частиною першою статті Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону № 1403-VIII).
У частині першій статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).
Приписами статті 9 Закону № 1404-VIII визначено, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна (частина перша).
Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (частина друга статті 9 Закону № 1404-VIII).
Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 9 Закону № 1404-VIII).
Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частини четвертої статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (частина сьома статті 9 Закону № 1404-VIII).
Аналогічні норми передбачені Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до пункту 2 розділу І якого, Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Так, згідно з пунктами 6, 7 розділу Х Положення № 2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1) про закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 39 Закону № 1404-VІІІ; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п.1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.
Аналізуючи вищенаведені приписи Закону № 1404-VІІІ та Положення № 2432/5 слід дійти висновку про те, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.
Водночас за встановлених обставин даної справи виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників повинно бути наслідком фактичного виконання судового рішення в частині конфіскації вилученого майна, за яким винесено вирок суду.
Разом з тим, мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Таким чином, в разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань та необхідності збереження її майна з метою виконання зобов`язання за рішенням суду така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.
Як встановлено судом, позивач внесений до Єдиного реєстру боржників з огляду на відкриття 14.06.2026 виконавчого провадження №72027504 з виконання виконавчого листа, виданого 19.10.2022 Луцьким міськрайонним судом №161/10620/22 про конфіскацію алкогольний та тютюнових виробів, що знаходяться на зберіганні в гаражному приміщенні УСРУ у Волинській області.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону №1404-VIII боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Так, боржником у виконавчому листі у виконавчому провадженні №72027504 значиться ОСОБА_1 . Водночас, судом враховано, що зазначені докази не знаходяться у позивача, а перебувають на зберіганні в гаражному приміщенні УСРУ у Волинській області, що унеможливлює виконання судового рішення саме позивачем.
Крім того, суд зазначає, що в силу вимог частини першої статті 62 Закону № 1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.
Отже, відповідні дії на виконання рішення суду щодо конфіскації майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.
При цьому у позивача відсутні жодні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання вироку в частині конфіскації майна, і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном, що вилучене в нього в межах кримінального провадження, та взагалі не має до нього доступу.
Разом з тим, невиконання рішення щодо конфіскації майна за відсутності обов`язку позивача у його виконанні зумовлює наявність відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.
При вирішені цього спору суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004).
Конституційний Суд України в абзаці 2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.
Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абз.3 п.п.3.1 п.3 мотивувальної частини).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників при відсутності положень законодавства, що передбачають можливість її виключення у зв`язку з невиконанням органом державної виконавчої служби вироку суду в частині конфіскації майна, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.
Таким чином, виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи відсутність у позивача реальної можливості виконання вироку суду в частині конфіскації речових доказів, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.
Як наслідок, відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.
При цьому можливість виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення прямо передбачена пунктом 23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників як боржника у виконавчому провадженні №72027504.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про ОСОБА_1 , як про боржника, із Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню №72027504.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири грн. 96 коп.). 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 1).

Суддя О. О. Андрусенко