Провадження №	2/447/133/26 	
Справа №	447/2579/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

23.03.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Миколаївська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.

Процесуальні дії у справі.
25.08.2025 позивач ОСОБА_1 пред`явила позов до Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Миколаївська ДНК, про зняття арешту з майна.
В обґрунтування позову покликається на те, що на початку 2025 року їй стало відомо про те, що на житловий будинок АДРЕСА_1 , який їй належить, було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Лисейко М.І. відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження» від 26.12.2003. Постанова винесена на підставі постанови місцевого суду Миколаївського району Львівської області від 21.10.2003 у справі №6-5/03 про зміну способу забезпечення виконання вироку в частині задоволення цивільного позову на суму 9 873,50 грн. З відповіді в.о. начальника Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області на адвокатський запит зазначено, що на виконанні у Миколаївському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження АСВП №5936808 з примусового виконання виконавчого листа від 15.03.2002 №1-9, виданого Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_3 9 873,50 гривень шкоди, а 15 05.2008 винесена постанова про закінчення даного виконавчого провадження на підставі п. 8.ч. 1 ст. 49 (фактичне виконання рішення) Закону України «Про виконавче провадження», і що дане виконавче провадження станом на 21.07.20025 знищене за строком зберігання. Продовження арешту з відповідним записом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника житла, зокрема, щодо вільного розпорядження майном, унеможливлює укладення будь-яких договорів щодо належного позивачу будинку. Тобто, позивач посилається на те, що станом на даний час відсутні правові підстави існування обтяження на належне їй нерухоме майно.
Ухвалою суду від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Сторонам надано строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, третій особі – строк для подання письмових пояснень.
Відповідачу Миколаївському ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та третій особі Миколаївській ДНК було скеровано копію ухвали суду від 29.08.2025 та копію позовної заяви з додатками, яке було доставлене працівником суду наручно.
Крім цього, ухвалу від 29.08.2025 відповідачу було доставлено в електронний кабінет, що стверджується довідкою про доставку електронного документу.
Третя особа ОСОБА_2 отримав копію ухвали суду від 29.08.2025, копію позовної заяви з додатками 27.09.2025, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 25).
30.09.2025 та 29.10.2025 до суду надійшли заяви завідувача Миколаївської ДНК Львівської області, у яких така просила проводити розгляд справи за відсутності представника Миколаївської ДНК, щодо результату розгляду справи покладаються на розсуду суду (а.с. 26, 33-34).
10.10.2025 третя особа ОСОБА_2 подав до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 27-28).
19.11.2025 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Галан М.В. подав до суду клопотання про заміну сторони у справі правонаступником, а саме просить замінити відповідача у справі Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на його правонаступника – Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у зв`язку з перейменуванням відповідача (а.с. 35-46).
20.11.2025 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Галан М.В. подав до суду клопотання, у якому просив залучити до участі у справі третю особу – ОСОБА_3 , жительку АДРЕСА_2 . Подав копію відповіді в.о. начальника Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ з витягом із спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень. Крім цього, просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с. 47-51).
20.11.2025 судом постановлено ухвалу, якою задоволено обидва клопотання, подані представником позивача, а саме постановлено замінити у справі відповідача на його правонаступника, а саме на Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 . Залученій третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, направлено копію ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами.Встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 десятиденний строк для подання суду письмових пояснень щодо позову або відзиву та роз`яснено учасникам справи, що вони мають право надати відповідь на такі пояснення у десятиденний строк.
Третя особа ОСОБА_3 отримала копію ухвали суду від 20.11.2025 та копію позовної заяви з додатками 28.11.2025, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 58).
Проте, пояснень такою подано не було, у судові засідання, будучи належним чином повідомленою, не з?явивлялася (а.с. 58, 61, 62-а, 62, 64, 72-73).
16.02.2026 постановлено ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
19.02.2026 представник відповідача засобами системи «Електронний Суд» подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника Миколаївського ВДВС (а.с. 70-71).
Згідно із ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд встановив:
Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14.01.1999 Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 з 09.06.1988. У паспорті міститься запис про реєстрацію 30.01.1988 шлюбу з ОСОБА_2 , 1960 року народження (а.с. 6-8).
Згідно з копією свідоцтва про право власності на жилий будинок серії НОМЕР_2 , виданого Стрийським державним комунальним МБТІ 25.09.2002, жилий будинок у АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області від 24.09.2002 №171 (а.с. 13).
Згідно з копією постанови місцевого суду Миколаївського району Львівської області від 21.10.2003 у справі №6-5/03, 15.03.2002 згідно з вироком місцевого Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_2 засуджений за ст. 296 ч. 1 КК України до 1 (одного) року обмеження волі та, відповідно до ст. 75 КК України, засудженого було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Згідно з вироком з засудженого ОСОБА_2 стягнено в користь потерпілої ОСОБА_3 9 873 грн. 50 коп. матеріальної та моральної шкоди. З часу винесення вироку по даний час ОСОБА_4 шкоди потерпілій ОСОБА_3 не відшкодував, тому ОСОБА_3 звернулась із заявою про зміну способу забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок ОСОБА_5 . 
Постановою місцевого Миколаївського районного суду Львівської області від 21.10.2003 у справі №№6-5/03 за клопотанням цивільного позивача ОСОБА_3 про зміну способу забезпечення позову, постановлено задоволити заяву, змінено спосіб забезпечення виконання вироку місцевого Миколаївського районного суду Львівської області від 15.03.2002 у частині цивільного позову та накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 та належить подружжю ОСОБА_6 . Постанова набрала законної сили 23.12.2003 (а.с. 14).
Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.12.2003, державним виконавцем відділу ДВС Миколаївського РУЮ Лисейко М.І. при примусовому виконанні постанови, виданої 21.10.2003 місцевим судом Миколаївського району Львівської області про зміну способу забезпечення виконання та накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 та належить подружжю ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання вищезгаданої постанови, постановлено накласти арешт на житловий будинок, що в АДРЕСА_1 та належить подружжю ОСОБА_6 (а.с. 10-12).
Відповідно до копії відповіді в.о. начальника Миколаївського ВДВС Комарницької О.В. на адвокатський запит ОСОБА_7 , з додатком у вигляді витягу із спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень по ВП 5936808, згідно з даними з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у Миколаївському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області відділі перебувало виконавче провадження АСВП №5936808 з примусового виконання виконавчого листа від 15.03.2002 №1-9, виданого Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_3 9 873,50 грн. шкоди. 13.05.2008 у межах даного виконавчого провадження винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення) Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону 606-XIV) (а.с. 16-18, 49-51).
З копії інформаційної довідки №428039031 від 22.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні відомості про право власності, однак, наявні відомості про обтяження – арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 4127357, зареєстрований 28.11.2006 реєстратором: Миколаївська державна нотаріальна контора, на підставі постанови б/н від 26.12.2003, Управління юстиції Львівської області, Миколаївське районне, об?єкт обтяження: цілий добудований будинок по АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_2 (а.с. 15).
Оцінка суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При цьому, до поняття «майно», відповідно до практики ЄСПЛ, може включатись як саме майно, так і право на майно.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам ( п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.
Отже, згідно із ст. 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.
При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням того, що арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , накладений відповідно до постанови державного виконавця Лисейко М.І. відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження» від 26.12.2003, зареєстрованого 28.11.2006 за №4127357 реєстратором: Миколаївська державна нотаріальна контора, існує, однак виконавче провадження, в межах якого було накладено такий арешт, закінчене у зв?язку з фактичним повним виконанням рішення, наявність такого обтяження створює позивачу перешкоди у здійсненні її прав власника з підстав, передбачених законодавством, відтак, суд приходить висновку, про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 141, 223, 247, 264, 265 ЦПК України, ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити. 
Зняти арешт із жилого будинку АДРЕСА_1 , накладений відповідно до постанови державного виконавця Лисейко М.І. відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження» від 26.12.2003, зареєстрованого 28.11.2006 за №4127357 реєстратором: Миколаївська державна нотаріальна контора. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Шептицького, 9, м. Миколаїв, Стрийський район, Львівська область, 81600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35048088.
Треті особи:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
- Миколаївська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: пл. Ринок, 16, м. Миколаїв, Стрийський район, Львівська область, 81600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02899476;
- ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомо.
Повний текст рішення складено 23.03.2026.

Суддя Головатий А.П.