ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/103/26 Справа № 705/5210/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Піньковський Р. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави 605,60 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438151 від 30.08.2025, водій ОСОБА_1 30.08.2025 о 00 годин 08 хвилин керував автомобілем CITROEN C5 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що судовий розгляд проведено у його відсутність.
Матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом, а також того, що працівники поліції зупиняли автомобіль під його керуванням, цього не вбачається і з відеозаписів бодікамер поліцейських.
Під час складання протоколу він неодноразово наголошував про те, що автомобілем не керував.
Акт огляду на стан сп`яніння, направлення та протокол були складені без його участі, на ознайомлення та підпис надані не були.
30.08.2025 під час спілкування та встановлення особи, він повідомляв працівникам поліції, що є військовослужбовцем та перебуває під час виконання своїх посадових обов`язків, у зв`язку з чим неодноразово наполягав, щоб працівники поліції викликали ВСП, однак цього зроблено не було.
За приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП він міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.
Установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, тому вся процедура огляду застосовано до нього є недійсною.
Крім того на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення причини зупинки транспортного засобу, процедури проведення огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови від проходження огляду, залучення ВСП до складання направлення на огляд, акту огляду та протоколу про адміністративне правопорушення.
На відеозаписи зафіксовано, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наполягав на залученні ВСП, що працівником поліції було проігноровано.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438151 від 30.08.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого  ОСОБА_1 30.08.2025 о 00-08 годин керував автомобілем CITROEN C5 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками – запах алкоголю з ротової порожнини, ОСОБА_1 відмовився від огляду за допомогою приладу Драгер-6810 ARM0368;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до закладу охорони здоров`я КНП «УМЛ», від 30.08.2025, відповідно до якого, в результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою проїхати до медичного закладу;
- рапорту поліцейського відділу реагування ПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Байди Є.В. від 30.08.2025 про те, що під час патрулювання м. Умань, вул. Небесної Сотні було помічено автомобіль марки Сітроен С5 д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив правила дорожнього руху, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 ПДР України. тому було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб. Під час зупинки по вул. Небесної Сотнібуло встановлено водія, яким виявився ОСОБА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти освідування у встановленому законом порядку на що останній відмовився, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повідомлено ВСП м. Умань. Дана подія фіксувалася на нагрудний відеореєстратор 115 та 104;
- відеозаписів з бодікамери працівників поліції, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Даний відеозапис повторно переглянуто апеляційним судом.
З відеозапису вбачається, що під час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 він не заперечував, що керував автомобілем та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у встановленому законом порядку. При цьому така відмова була зафіксована в присутності представників ВСП, яких викликали працівники поліції.
Переглянутий відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
В апеляційній сказі ОСОБА_1 вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази саме керування ним транспортним засобом. Дійсно відеозаписом не зафіксовано саме зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак з відеозаписів з камер зовнішнього спостереження вулиць в м. Умань вбачається порушення водієм автомобіля Сітроен знаку 3.21 ПДР, з бодікамер поліцейських вбачається що коли працівник поліції підійшов до автомобіля Сітроен, ОСОБА_1 перебував на місці водія, йому повідомили про допущені ним порушення ПДР, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав документи та не висловлював будь яких заперечень щодо того, що він не є водієм та не керував транспортним засобом, його подальша поведінка та дії не ставлять під сумнів той факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не було викликано представників ВСП, оскільки він є військовослужбовцем, спростовується відеозаписом дослідженим судом, згідно якого після повідомлення ОСОБА_1 про його статус військовослужбовця, працівниками поліції були викликані представники ВСП, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. Більш того ОСОБА_1 був в цивільному одязі та не при виконанні своїх посадових обов`язків, тому підстави для проведення огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП були відсутні.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції.
Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння апеляційним судом не встановлено.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції. Ураховується практика Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване судове рішення не вимагає детальної відповіді на всі доводи висловлені сторонами, воно має дозволяти вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба