Подільський районний суд міста Києва

Справа № 758/7902/25 
Провадження № 1-кп/758/306/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2026 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві кримінальне провадження № 12025100070001200 від 14.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, професійну-технічну освіту, неодруженого, дітей на утриманні не має, працює неофіційно, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.08.2012 Подільським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, позбавлення волі строком 5 роки 2 місяці, 16.09.2014 року звільнений умовно-достроково;
- 01.11.2016 Оболонським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 27.11.2017 року звільнений на підставі ЗУ «Про амністію»;
- 03.07.2019 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений умовно-достроково строком;
- 30.06.2020 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, позбавлення волі строком на 3 роки 3 місці;
- 28.01.2021 Бориспільським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

-17.11.2021 Подільським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, 08.12.2023 року звільнений умовно-достроково на 7 місяців 01 день, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, обставини, встановлені судом
До Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12025100070001200 від 14.05.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Висунуте ОСОБА_7 обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого останній вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено по теперішній час.
Встановлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного корисливого злочину, 07.05.2025 приблизно о 17 год. 23 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, в підземному паркінгу будинку на паркувальному місці № 6 помітив велосипед, в цей час у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , підійшов до велосипеду марки «UA 053030-14B 17 Norco 14 Storm 6 1 black/white» вартістю 6103 грн. 92 коп., де впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, сів на велосипед та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 6103 грн. 92 коп. (без ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. 

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Так, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю, беззаперечно.
Обвинувачений зазначив, що обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності і ним не оспорюються. Злочин ним вчинено при обставинах, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює всю протиправність своїх дій, просить суд суворо його не карати, став на шлях виправлення, працює неофіційно.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_7 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового розгляду, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, - переконаний, що визнання вини обвинуваченим та відповідні його покази, - не є результатом якихось погроз чи обіцянок працівників правоохоронних органів (слідчих, прокурорів), приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є однією із підстав для притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, однак, за клопотанням прокурора, - проти чого обвинувачений не заперечував, та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, обґрунтовуючи своє рішення наступним:
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_7 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів
В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 14.05.2025 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно якої: велосипед чорного кольору марки «NORCO» 14 STORМ 6.1, серійний номер на рамі: НОМЕР_1, який був вилучений та опечатаний бирками: NPU2074805, NPU2074804, NPU2074803, NPU2074802, NPU2074801, передано на зберігання власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під зберігальну розписку.

Матеріали кримінального провадження стосовно висновку експерта
- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1441/25 від 21.05.2025 року, відповідно до якого вартість велосипеду UA 053030-14B 17 Norco 14 Storm 6 1 black/white бувшого у використанні, у технічно-справному стані, з урахуванням зносу, станом на 07.05.2025 року становила 6103,92 грн.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
- обставинами, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
- обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:
- Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, - враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;
- особу обвинуваченого ОСОБА_7 ;
- наслідки вчиненого кримінального правопорушення;
- наявності відомостей про судимість;
- позицію державного обвинувача (прокурора);
- позицію потерпілої сторони;
- позицію сторони захисту (обвинуваченого).

Що стосується тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає наступне:
Так, санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Згідно ч. 2 с т. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Згідно ч. 5 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно, з огляду на положення ч. ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст. ст. 23, 24 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, - тяжкий злочин.

Що стосується позиції сторони обвинувачення (прокурора) щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченому, то суд зазначає наступне:
- так, в судових дебатах державний обвинувач (прокурор) просив суд визнати винуватим обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачено ч. 4 ст. 185 КК України, та, відповідно, - призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Що стосується позиції потерпілої сторони, то суд зазначає наступне:
- в матеріалах справи міститься письмове клопотання потерпілого, в якому потерпілий просить суд слухати дане кримінальне провадження без його участі, так як потерпілий ОСОБА_8 не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 , цивільний позов подавати не буде.

Що стосується позиції сторони захисту (обвинуваченого) щодо призначення йому виду та розміру покарання, то суд зазначає наступне:
- так, в судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просив суд призначити мінімальне покарання із застосуванням до ОСОБА_7 ст. 75 КК України, враховуючи його щире каяття.
Обвинувачений ОСОБА_7 повністю погодився з позицією сторони захисту щодо визнання його винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_7 , то суд зазначає наступне:
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, і хоча злочин, який вчинений обвинуваченим відноситься до тяжких злочинів, проте, - є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, враховуючи, що вчиненим кримінальним правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди потерпілому, по місцю проживання обвинувачений характеризується з посередньої сторони, враховуючи, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, широ кається, потерпілий моральних та матеріальних претензій не має, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, проте, - з застосуванням положень ст. 75 (звільнення від призначеного покарання з встановленням іспитового строку), ст. 76 (покладення зобов`язань на період іспитового строку) КК України.

Що стосується виду покарання, яке необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , то суд зазначає наступне:
- суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 з урахуванням обставин, які характеризують його особу, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, та його наслідків, - буде достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання засудженого, проте, - з обов`язковим застосуванням положень ст. 75 КК України (встановлення іспитового строку).
Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, - мінімальний розмір такого покарання, який зазначений в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, так як суд вважає, що призначення покарання у мінімальній межі можливе, - з огляду на особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального правопорушення, наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Що стосується застосування положень ст. 75 КК України, то суд зазначає наступне:
Згідно положень ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 , зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, - переконав суд у своєму щирому розкаюванні та каятті.
Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка на думку суду, - слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, потерпілому шкода відшкодована, майно повернуто, що, відповідно, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_7 положення ст. ст. 75, 76 КК України.
Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, - з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, - буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 3 роки), та положень ст. 76 КК України.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку
На підставі ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
Речові докази, а саме: велосипед чорного кольору марки «NORCO» 14 STORМ 6.1, серійний номер на рамі: НОМЕР_1, який був вилучений та опечатаний бирками: NPU2074805, NPU2074804, NPU2074803, NPU2074802, NPU2074801, передано на зберігання власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під зберігальну розписку, - залишити у володінні власника.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: велосипед чорного кольору марки «NORCO» 14 STORМ 6.1, серійний номер на рамі: НОМЕР_1, який був вилучений та опечатаний бирками: NPU2074805, NPU2074804, NPU2074803, NPU2074802, NPU2074801, який передано на зберігання власнику ОСОБА_8 під зберігальну розписку, - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_1