Справа № 129/4086/24
Провадження № 22-ц/801/813/2026
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року	Справа № 129/4086/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Копаничук С. Г.,
суддів: Оніщука В.В., Рибчинського В.П.,
з участю секретаря судового засідання: Ходакової М. Г.
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі - «Страхова компанія «ББС Іншуранс», ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.11.2025 року, постановлену під головуванням судді Дєдова С.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс», ОСОБА_2 про стягнення страхової виплати, матеріальної та моральної шкоди-
В с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Страхової компанії «ББС Іншуранс» та ОСОБА_2 про стягнення страхової виплати, матеріальної та моральної шкоди.
27.08.2025 р. представник ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, виконання якої просив доручити Черкаському НДЕКЦ МВС України, на вирішення експертів поставити такі питання: 1. Як повинен був діяти водій автомобіля Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці згідно вимог Правил дорожнього руху України; 2. Як повинна була діяти водій автомобіля Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці згідно вимог Правил дорожнього руху України? 3. Невідповідності яким вимогам Правил дорожнього руху України в діях учасників пригоди, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП?
Клопотання сторони позивача обґрунтовано тим, що в матеріалах цієї справи є два протилежні висновки стосовно дій водія автомобіля RENAULT SCEHIK р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_3 під час ДТП 11.07.2024 року. У висновку експерта від 27.09.2024 р. за №СТ/263Д-24 вказано, що у діях водія автомобіля RENAULT SCEHIK номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди; а у висновку експерта від 18.01.2025 р. за №9/25 зазначено, що в діях водія автомобіля RENAULT SCEHIK р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається, що позбавляє суд можливості в даній справі прийняте законне та обґрунтоване рішення, і тому для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.
Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.11.2025 року у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищезазначену ухвалу через порушення норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи. 
Посилаючись на те, що суд не звернув уваги, що стосовно дій водія автомобіля RENAULT SCEHIK р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_3 під час ДТП від 11.07.2024 року наявні два протилежний висновки. 
Окрім того, суд послався на висновки Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 752/13375/19 та від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц, які є нерелевантними до обставин даної справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення , виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено що 11.07.2024 року, о 11 год., на а/д М-30, 506 км.+152м. (Стрий-Знам`янка) відбулось зіткнення автомобілів Renault Kangoo, р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем Renault Scenic р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.
При складенні висновку експерта за результатами автотехнічного дослідження від 27.09.2024 року  ,замовленої позивачем, експерт навів пояснення водія ОСОБА_1 стосовно обставин ДТП ,а саме : «...11.07.2024, близько 11 години, я за кермом автомобіля Рено Кенго, р.н. НОМЕР_1 їхав по автодорозі М-30 (Стрий-Знам`янка) зі сторони м. Умань в напрямку м. Вінниця, в автомобілі пасажирів та вантажу не було, на той час була світла пора доби, без опадів, проїзна частина дороги - суха, рухався я за швидкістю близько 90 км/год. Не доїжджаючи до м. Гайсин попереду мого автомобіля в попутному напрямку їхав Рено Сценік, р.н. НОМЕР_2 . Перед поворотом вліво на с. Митків я ввімкнув покажчик повороту і почав обгін вказаного автомобіля, виїхавши на смугу зустрічного руху, коли я порівнявся із автомобілем Рено Сценік, р.н. НОМЕР_2 , він здійснив різкий поворот ліворуч в напрямку дороги на с. Митків і здійснив зіткнення лівою передньою частиною свого автомобіля із правою передньою частиною мого автомобіля в район правого переднього крила. Внаслідок зіткнення у мене спрацювала подушка безпеки, автомобіль став некерованим, його понесло в кювет, де він перекинувся на дах. Коли я вибрався зі свого автомобіля, то побачив, що на перехресті знаходиться автомобіль Рено Сценік, а біля нього була водій-жінка і дитина пасажир. Я, а також водійка автомобіля Рено Сценік та її пасажир тілесних ушкоджень не отримали...».При цьому експерт виходив з того, що у діях водія автомобіля «….» РиженкоІ.Ввбачалась невідповідність п.10.1 ПДР України,які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП. 
При складенні висновку експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 18.01.2025 року у даній цивільній справі ,замовленої ,страховою компанією «ББС Іншуранс» ,експерт навів пояснення водія автомобіля Renault Scenic ,д.р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_2 стосовно обставин ДТП ,а саме: «…11.07.2024 близько 11 год. 02 хв., я на автомобілі Renault Scenic НОМЕР_5 рухалась із с. Краснопілка до с. Митків. Перед поворотом на с. Митків, приблизно за 50 м. ввімкнула лівий поворот подивилась назад і впевнилась, що мене ніхто не обганяє. Я почала повертати і побачила автомобіль Renault Kangoo, НОМЕР_4 , який мене обганяв на перехресті і зіткнувся з моїм автомобілем. Перед поворотом я бачила, що Renault Kangoo НОМЕР_4 рухався за мною в моїй полосі…» У висновку експерт дійшов висновку про те, що у діях водія ОСОБА_2 у даній дорожній обставновці невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.
Внаслідок ДТП потерпілі відсутні, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2024р. у справі № 705/5272/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ( Порушення Правил дорожнього руху ,що спричинило пошкодження транспорних засобів ) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні вказаного адмінправопорушення ,проте адмінпровадження закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення до відповідальності .Встановлено, що: водій автомобіля Renault Scenic р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_4 надала письмові пояснення, що 11.07.2024 вона рухалась на автомобілі RENAULT SCENIC д/н НОМЕР_3 ,з с. Краснопілка в напрямку с. Митків. Під`їжджаючи до повороту на с. Митків за 50 м. ввімкнула покажчик повороту та зайняла крайнє ліве положення щоб безпечно здійснити маневр повороту. В подальшому коли впевнилась в безпеці здійснення маневру почала здійснювати рух та помітила як автомобіль здійснював обгін по зустрічній смузі та здійснив зіткнення з її автомобілем, після чого автомобіль, який її обганяв здійснив з`їзд у кювет. У постанові судом оцінювалось також експертне дослідження 
Відмовляючи у призначенні по даній цивільній справі судово-автотехнічнолї експертизи, суд виходив із того, що обставини даної дорожньо- транспортної пригоди були предметом розгляду суду при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху ,що потягнуло пошкодження транспортних засобів ,у якому вже була судом встановлена вина ОСОБА_1 . При цьому у справі відсутні будь-які дані і докази щодо наявності у даному ДТП також і вини водія ОСОБА_2 . Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення матеріальної та моральної шкоди ,заподіяної вказаною ДТП , то посилаючись на постанови Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №?752/13375/19 і від 05.09.2019 року у справі №234/16/272/15 – ц , суд виходив із того, що суд при розгляді цивільного спору, що випливає з адміністративного правопорушення, не має права перевіряти обставини ДТП чи визначати вину осіб, а може лише встановлювати розмір відшкодування.
Колегія суддів, вважає ,що суд вірно встановив обставини щодо оскаржуваної ухвали , вірно застосував норми права та практику Верховного Суду ,внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи .
Доводи апеляційної скарги про те, що суд застосував нерелевантні висновки Верховного суду , є безпідставними, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Ч.6 ст. 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 21.07.2022 у справі №?752/13375/19 Верховний Суд дійшов висновку щодо застосування норми права ,а саме про те, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, розглядаючи спір щодо відшкодування шкоди, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування.
У постанові від 05.092019 року у справі №234/16272/15 – ц Об`єднана палата КЦС Верховного Суду зазначила, що « при розгляді даної цивільної справи, суд вдався до встановлення вини у скоєнні ДТП, незважаючи на наявність преюдиційного судового рішення, яке набрало законної сили, та встановлює відсутність в діях складу адміністративного правопорушення. Суд не врахував, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Суд обґрунтовано послався на практику , викладену у вищенаведених постановах Верховного Суду, оскільки у них безпосередньо застосовувалися положення ст. 82 ЦПК України щодо преюдиційного значення обставин, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили , щодо встановлених обставин, у яких брали участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, зокрема, щодо встановлення вини особи . 
Правові позиції, викладені у цих постановах, не є нерелевантними, оскільки безпосередньо стосуються даної справи ,у якій також є обставини встановлені у постановах у справах про адміністративні правопорушення, та їх значення для подальшого судового розгляду. 
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано застосував зазначені висновки та норми процесуального права , при вирішенні питання щодо необхідності призначення у справі судової експертизи вірно залишив поза увагою висновок експертного дослідження від  27.09.2024 року, щовже був предметом розгляду суду першої інстанції у справі про адмінправопорушення та обгрунтовано відмовив у задоволенні вказаного клопотання. 
Враховуючи вищенаведене доводи апеляційної скарги про наявність двох висновків експерта , які перешкоджають розгляду даної цивільної справи, як підстави для призначення судово-автотехнічної експертизи , не заслуговують на увагу .
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала відповідає обставинам справи, постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права ,а тому підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 17.11.2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

судді: В.В.Оніщук

В. П. Рибчинський