ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12615/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №160/12615/25 (головуючий суддя першої інстанції - Прудник С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В: 
Позивач 01.05.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Хмельницькій області, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області №050750002804 від 06.03.2025 року про відмову в призначенні йому пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його загального страхового стажу періоди з 20.07.1982 року по 19.09.1982 року в КСП «Шевченко», 20.09.1982 року по 29.12.1982 року - навчання в Ольгінська автошкола по програмі водій диз. машин, з 01.01.1983 року по 11.05.1983 року у КСП «Шевченко», з 12.05.1983 року по 26.04.1985 року - служба в армії, з 15.05.1985 року по 31.12.1998 року у КСП «Шевченко»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням зарахованих до страхового стажу періодів роботи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. 
Представник позивача подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС 
У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.02.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При зверненні позивач надав відповідні документи для призначення пенсії (паспорт, РНОКПП, довідку ВПО, військовий квиток).
Також, позивачем подано трудову книжку від 25.07.1982 року НОМЕР_1 , в якій зазначено наступні періоди роботи позивача, навчання, служба в армії:
з 20.07.1982 року по 19.09.1982 року у КСП « Шевченко»;
з 20.09.1982 року по 29.12.1982 року навчання в Ольгінська автошкола по програмі водій диз. Машин;
з 01.01.1983 року по 11.05.1983 року у КСП « Шевченко»;
з 12.05.1983 року по 26.04.1985 року служба в армії;
з 15.05.1985 року по 24.03.2000 року у КСП « Шевченко»;
з 25.03.2000 року по 30.06.2003 року у ТОВ «Шевченко»;
з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року у ТОВ «Шевченко»;
з 16.11.2004 року по 15.04.2007 року - загальноосвітня школа 1-ІІІ ступені с. Олексіївки
з 15.10.2007 року по 15.04.2008 року - загальноосвітня школа 1-ІІІ ступені с. Олексіївки
з 15.10.2008 року по 15.04.2009 року - загальноосвітня школа 1-ІІІ ступені с. Олексіївки
з 15.10.2009 року по 15.04.2010 року - загальноосвітня школа 1-ІІІ ступені с. Олексіївки
з 01.02.2011 року по 23.05.2017 року у ФГ «Адоніс».
Окрім того, позивачем були подані уточнюючі довідки.
За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Хмельницькій області розглянуто подану позивачем заяву та рішенням від 03.03.2025 року №050750002804 відмовлено позивачу у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.
У рішенні зазначено наступне: Дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.02.2025 року. Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 60 років. Вік заявника - 60 роки 11 днів.Необхідний страховим стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 32 роки. Страховий стаж позивача становить 17 років 29 днів. 
До страхового стажу не зараховано: 
період роботи згідно з записами трудової книжки від 25.07.1982 НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка завірена печаткою, шо не відповідає часу заповнення трудової книжки; 
періоди роботи згідно архівної довідки від 25.03.2024 року №0702/204, виданої Великоновосілківською селищною радою, Донецької області, оскільки прізвище в довідці ( ОСОБА_2 ) не відповідає прізвищу заявника (Дрига-рос.м). 
Додатковий коментар: для зарахування до страхового стажу: періодів роботи згідно з записами трудової книжки від 25.07.1982 року УКР Дн 0863148 необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких заявник працював; період роботи з 1982 року по 1999 року згідно архівної довідки від 25.03.2024 року №0702/204, виданої Великоновосілківською селищною радою, необхідно підтвердити в судовому порядку. 
Періоди роботи з 1999 року зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивача оскаржив таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі по тексту - Закон №1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058).
Частиною першою статті 8 Закону 1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка (ст.62 Закону №1788-XII).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року (далі по тексту - Порядок №22-1), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
Пунктом 1.8 розділу І Порядку №22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок №637).
Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Разом з тим, пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З урахуванням наведених вище норм законодавства, апеляційний суд вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній записів.
За позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі №638/18467/15-а формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17). 
Слід зазначити, що у трудовій книжці (арк.18-20) зазначені періоди трудової участі позивача в господарстві, а саме з 1982 року по 2003 року, що підтверджує періоди роботи.
Відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2025 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивач надав усі документи для призначення пенсії, проте відповідачем безпідставно не враховано спірні періоди.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним та скасування рішення №050750002804 від 06.03.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд першої інстанції, посилаючись на те, що позивач подавав заяву та документи про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і саме це управління не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують стаж позивача, також при призначенні пенсії позивач буде перебувати на обліку в даному управлінні, яке в подальшому буде нараховувати та виплачувати йому пенсію, зобов`язав саме ГУ в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу позивача спірні періоди та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно визначено територіальний орган пенсійного фонду, який зобов`язаний зарахувати спірні періоди та повторно розглянути заяву позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за результатом такого розгляду прийняте спірне рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії.
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, апеляційний суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У зв`язку із чинністю вказаної вище норми Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву позивача від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком, який у розглянутому спорі є органом, яким порушені права позивача та який має вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.05.2024 року у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 року у справі № 460/17257/23.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача, а саме - зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди та повторно розглянути заяву позивача від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком..
Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення частково допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни судового рішення.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №160/12615/25 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №160/12615/25 змінити.
В абзацах третьому та четвертому резолютивної частини рішення суду слова «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області» замінити словами «Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області».
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко