ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/604/25  Номер провадження 22-ц/814/903/26	Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Дряниці Ю.В.,
суддів:    Пилипчук Л.І., Пікуля В.П.,
секретаря    Чемерис А.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду із зазначеним позовом. Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором у сумі 115 640 грн. Вимоги обґрунтовували тим, що 15 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3666870424, у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Позикодавець свої зобов`язання виконав та надав позичальнику грошові кошти у розмірі 14 000 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував і станом на 25 травня 2025 року утворилась заборгованість на суму 115 640 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14 000 грн., заборгованість за процентами 101 640 грн.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс»  задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за Договром про надання грошових коштів у кредит № 3666870424 від 15 квітня 2024 року у розмірі 115 640 грн.

Рішення оскаржила відповідач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що положення договору, якими визначено розмір процентів за користування кредитом – нікчемними, оскільки вони перевищують встановлені законом обмеження. 
До суду апеляційної інстанції сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі.
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з підтсав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України. 

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15 квітня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс»  та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №3666870424 у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Строк позики складав 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 2.5 договору, знижена процентна ставка 0,8 % у день, дата повернення позики 15 квітня 2025 року. На період строку дії позики нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 2,2% за кожен день користування позикою.
Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Іннова Фінанс» (https://finsfera.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Іннова Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
Відповідно доп.3.1.Договору позики, кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, наданої позичальником. 
Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 14000 гривень в рамках виконання умов Договору позики, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою TOB ФК «Контрактовий Дім», з яким у TOB «Іннова Фінанс» укладено Договір №160523/1 від 16 травня 2023 року.
Перерахування коштів на суму 14000 грн. підтверджується копією листа ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 10567 від 13 травня 2025 року.
Відповідач зобовязання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25 травня 2025 року складає 115 640,00 гривень: 14000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 101640,00 гривень - заборгованість за відсотками (14000 х 2,2% х 396 днів), відсотки нараховувалися по 15 травня 2025 року включно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до позивачем було вірно обраховано розмір заборгованості, згідно до положень договору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

У відповідності до статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Згідно до змісту пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» денною процентною ставкою за договором споживчого кредитування визначаються загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
За частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до таких витрат включаються: доходи кредитодавця у виді процентів, комісії кредитодавця та супутні витрати тощо. Внаслідок чого обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина 3 статті 8 цього Закону).
Одночасно за змістом пункту 17 Перехідних та прикінцевих положень вищевказаного закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (тобто з 24 грудня 2023 року) встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Згідно до роз`яснень, наданих Національним Банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування», відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 включно). 
На підставі частини п`ятої статті 8 Закону про споживче кредитування починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто з 21 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону про споживче кредитування не може перевищувати 1%.
Сторони уклали кредитний договір 15 квітня 2024 року, а тому повинні були діяти у межах, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», при визначенні ними розміру денної процентної ставки, максимальний розмір якої не міг бути більшим, ніж той, що встановлено у частині 5 статті 8 цього Закону.
Так, встановлено, що з 15 квітня 2024 року до 15 травня 2024 року, розмір процентів, що підлягав нарахуванню слід розраховувати, згідно положень Договору, за зниженою процентною ставкою 0, 8 % на день (31 дн.*112 грн.)
З 16 травня 2025 року визначена умовами Договору процента ставка 2,2 % на день - перевищує обмеження, встановлені п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, а тому розмір заборгованості слід обрахувати, відповідно до вимог Закону.
Так, з 16 травня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір максимально можливої процентної ставки за кредитом не може перевищувати 1,5 % на день, що складає 210 грн. (96 дн.*210 грн.).
З 20 серпня 2024 року по 14 квітня 2024 року (кінцева дата строку позики), розмір максимально можливої процентної ставки за кредитом не може перевищувати 1 % на день, що складає 140 грн. (238 дн.*140 грн.).
Так чином, загальний розмір заборгованості за процентами за користування кредитом становить 56 952 грн. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що позичальником було сплачено в рахунок погашення процентів 3 360 грн. А тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 53 592 грн. процентів за користування кредитом та 14 000 грн. тіла самого кредиту, а саме: 67 592 грн.
Доводи апеляційної скарги, що встановлення за Договором розміру процентів, який перевищує обмеження, встановлені п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування – не є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина є підставою для перерахунку розміру процентів, що підлягають до стягнення відповідно до вимог Закону.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про стягненні всієї суми заборгованості за відсотками, оскільки вони були нараховані без врахування перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», якими встановлено обмеження максимальної денної відсоткової ставки.
За таких обставин, рішення підлягає зміні у частині визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» задоволені на 58, 45 %. Отже, апеляційний суд ухвалює нове рішення про розподіл судових витрат за подачу позивачем позову (2 422 грн.), а відповідачем апеляційної скарги (3 633 грн.) пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 375, 376 ч. 1 п.п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року змінити.
Зменшити розмір заборгованості, що підлягає стягненнюз  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» за Договром про надання грошових коштів у кредит № 3666870424 від 15 квітня 2024 року з 115 640 грн. (сто п`ятнадцять тисяч шістсот сорок гривень) до 67 592 грн. (шістдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні).
Ухвалити нове рішення про розподіл судових витрат.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1415, 66 грн. (одна тисяча чотириста п`ятнадцять гривень 66 копійок). 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на користь  ОСОБА_1 відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1509, 51 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`ять гривень 51 копійка).
У іншій частині рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця 

Судді Л. І. Пилипчук

В. П. Пікуль