Справа № 750/1876/26
Провадження № 2-а/750/48/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/1876/26 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та відшкодування шкоди,
у с т а н о в и в :

 
16.02.2026 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрала поліції Деденка Вячеслава Івановича серії ЕНА № 6616527 від 05.02.2026, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та закриття провадження на підставі частини другої статті 247 КУпАП. Крім того, позивач просить визнати протиправними дії інспектора 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Миколайовича і скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на її користь 4 770,00 грн у відшкодування майнової шкоди та сплачений судовий збір у розмірі 1 996,80 грн.
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 18.02.2026 прийняв позов до розгляду та відкрив провадження в справі, яку призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.
За заявою відповідача, суд ухвалою від 01.04.2026 закрив провадження в адміністративній справі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в частині скасування постанови поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрала поліції Деденка Вячеслава Івановича серії ЕНА № 6616527 від 05.02.2026, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та закриття провадження на підставі частини другої статті 247 КУпАП. 
Позовні вимоги щодо визнання протиправними дії інспектора 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Миколайовича та скасування акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача 4 770,00 грн у відшкодування майнової шкоди та сплаченого судового збору в розмірі 1 996,80 грн залишилися не вирішеними. 
Відзив відповідача не подавав. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, постановою інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрала поліції Деденка Вячеслава Івановича у справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2026 серії ЕНА № 6616527 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 680,00 грн за частиною третьою статті 122 КУпАП за те, що вона здійснила зупинку транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила пункт 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. 
Того ж дня, інспектором 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Ткаченком Дмитром Миколайовичем був складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу позивача та поміщено транспортний засіб Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , на спеціальний майданчик.
У подальшому, рішенням від 05.03.2026 т.в.о. начальника УПП в Чернігівській області ДПП капітаном поліції Гордієнко Я.С. скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6616527 від 05.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрив.
Суд установив, що 05.02.2026 інспектором 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Ткаченком Дмитром Миколайовичем було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик, що знаходиться за адресою: пров. Вокзальний, 17, м. Чернігів, що підтверджується копією Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
Зі змісту скасованої постанови серії ЕНА № 6616527 від 05.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП убачається, що причина здійснення огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180 зумовлена здійсненням позивачем зупинки вказаного транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим на думку поліцейського було порушено пункт 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 122 КУпАП. 
У той час, зі змісту рішення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6616527 від 05.02.2026, убачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 122 КУпАП, а інспектором Ткаченком Д.М. під час складання спірного акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180 та поліцейським Деденком В.І. під час винесення вказаної постанови не в повній мірі встановлено обставини справи, і як наслідок зазначена постанова та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складені за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. 
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими в статті 2 КАС України, установлюючи при цьому, чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; із дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); із урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, відповідно до частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно з частиною третьою статті 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу.
Тобто, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.
Стаття 265-4 КУпАП визначає, що тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 цього Кодексу.
Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; 7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.
Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Оскільки відповідач самостійно скасував оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП, чим фактично визнав відсутність у діях останньою складу адміністративного правопорушення, суд уважає, що при складанні акта про огляд та затримання транспортного засобу дії інспектора не відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема, статті 265-2 КУпАП.
Відповідно до частин першої та другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки самим актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу права ОСОБА_2 не порушені, позов у частині його скасування задоволенню не підлягає. 
Щодо позовних вимог у частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 4 770,00 грн, сплачених нею за евакуацію транспортного засобу суд зазначає наступне.
Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2023 у справі № 380/25725/21 зазначив, що згідно з положеннями частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.
Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина третя статті 22 ЦК України).
Частинами першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною першою статті 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Зі змісту вищенаведених норм права вбачається, що необхідною підставою для відшкодування шкоди (збитків) у публічно-правових відносинах є встановлений факт неправомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноваження, наявність шкоди (збитків) для суб`єкта приватного права та доведеність у суді її конкретного розміру з урахуванням, зокрема принципів змагальності та офіційного дослідження всіх обставин справи, а також причино-наслідковий зв`язок між неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та заподіяною шкодою.
У справі «Лелас проти Хорватії» Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.
Як убачається з матеріалів справи, 05.02.2026 інспектор 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Ткаченко Д.М. склав акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачеві, та помістив його на спеціальний майданчик. Згідно акта транспортний засіб для його доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку прийняв фізична особа-підприємець ОСОБА_3 .
Того ж дня позивач сплатила ФОП ОСОБА_3 4 500,00 грн за евакуацію автомобіля, що підтверджується копіями квитанції № 43 від 05.02.2026 та акта надання послуг № 76 від 05.02.2026, підписаного ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 . 
Крім того, ОСОБА_2 сплатила ГУНП в Чернігівській області 270,00 грн за зберігання на спеціальному майданчику транспортного засобу Mercedes-Benz, НОМЕР_1 . 
Ураховуючи встановлення судом неправомірності дій інспектора 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Ткаченка Д.М. із тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 , які спричинили матеріальні витрати позивача, завдану їй шкоду належить компенсувати за рахунок відповідача.
На підставі частини першої статті 139 КАС України судові витрати позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд 

у х в а л и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та відшкодування шкоди.
Визнати протиправними дії інспектора 2 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Миколайовича з тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz B 180, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 4 770 грн 00 коп. (чотири тисячі сімсот сімдесят гривень 00 копійок) у відшкодування матеріальної шкоди.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 1 331 грн 20 коп. (одну тисячу триста тридцять одну гривню 20 копійок) у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, код ЄДРПОУ: 40108646.

Суддя