ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/14376/24 Суддя (судді) першої інстанції: Ольга ТКАЧЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила суд:
визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування педагогічного стажу роботи ОСОБА_1 з 15.08.1986 по 05.10.1989, з 22.08.1991 по 01.04.1995 та роботи за сумісництвом в Городнянській районній гімназії з 10.01.2011 по 31.08.2018;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 15.08.1986 по 05.10.1989, з 22.08.1991 по 01.04.1995 та стаж роботи за сумісництвом в Городнянській районній гімназії з 10.01.2011 по 31.08.2018 до її педагогічного стажу;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона досягла 60 років, має страховий стаж більше 30 років, оскільки робота за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників має зараховуватись до пільгового стажу, тож вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Всі періоди роботи, незараховані позивачем до страхового стажу, що дає право на вислугу, підтверджуються записами в трудовій книжці.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування до педагогічного стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.08.1986 по 05.10.1989 на посаді вчителя восьмирічної школи, з 22.08.1991 по 01.04.1995 на посаді вчителя гімназії та роботи за сумісництвом в Городнянській районній гімназії з 10.01.2022 по 31.08.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 15.08.1986 по 05.10.1989 на посаді вчителя восьмирічної школи, з 22.08.1991 по 01.04.1995 на посаді вчителя гімназії та роботи за сумісництвом в Городнянській районній гімназії з 10.01.2022 по 31.08.2018 до педагогічного стажу.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження на 08.04.2026.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 19.05.2024 отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На звернення позивачки щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», листом від 07.10.2024 №14244-13085/М-02/8-2500/24, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що за документами електронної пенсійної справи позивачки до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, не зараховані періоди роботи з 15.08.1986 по 05.10.1989, з 22.08.1991 по 01.04.1995, оскільки відсутня уточнююча довідка про перебування у відпустках за вказані періоди. Також, не зараховано період роботи позивачки з 10.01.2011 по 31.08.2018 у відділі освіти Городнянської районної державної адміністрації на посадах спеціаліста, методиста та завідувачки методкабінетом, робота на яких не дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не передбачена Переліком №909. Оскільки на день досягнення пенсійного віку позивачка не набула 30 років страхового стажу за вислугу років, призначити грошову допомогу немає можливості (а.с. 10).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернувся до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності.
За висновком суду, враховуючи що позивачка має належним чином оформлену трудову книжку, в якій міститься всі відповідні записи про спірний період роботи із відповідними відомостями, періоди роботи з 15.08.1986 по 05.10.1989 та з 22.08.1991 по 01.04.1995 мають бути зараховані до страхового стажу позивачки. 
Також, судом виснувано, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивачки з 10.01.2011 по 31.08.2018 у відділі освіти Городнянської райдержадміністрації на посадах головного спеціаліста, методиста, завідувачки методкабінетом,
Судом першої інстанції також враховано, що робота за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні територіальними органами Пенсійного фонду України грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки позивач не має необхідного спеціального страхового стажу роботи 30 років для жінок на посадах, передбачених Переліком № 909, тому, у позивача відсутнє право на отримання грошової допомоги на підставі п. 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058. Суд першої інстанції, на переконання апелянта, допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV).
Відповідно до приписів статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Відповідно до норм пункту «е» статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191, затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (далі - Порядок № 1191).
Відповідно до змфсту пункту 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Пунктом 5 Порядку № 1191, визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
За приписами пункту 6 Порядку № 1191, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-IV, станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Тож, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком, відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Щодо періодів роботи позивачки з 15.08.1986 по 05.10.1989 та з 22.08.1991 по 01.04.1995, що не зараховані відповідачем до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, слід врахувати, що періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 20.10.1986 на ім`я ОСОБА_2 , містить, зокрема, такі записи про роботу (а.с. 7- 9): №1 15.08.1996 призначена вчителем фізики та математики восьмирічної школи №75 м.Свердловська; №2 05.10.1989 звільнена за власним бажання, у зв`язку з переїздом; №5 22.08.1991 прийнята вчителем фізики до Свердловській середньої школи №24; №6 01.04.1995 звільнена за власним бажання.
При цьому, записи про роботу оформлені роботодавцями належним чином (містить назву установ, дату та номер наказів про прийняття та звільнення з посади, печатку та підпис уповноважених осіб). Ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивачки. Зауважень щодо заповнення трудової книжки позивачки відповідачем не висловлено.
Отже, як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, враховуючи що позивачка має належним чином оформлену трудову книжку, в якій міститься всі відповідні записи про спірний період роботи із відповідними відомостями, періоди роботи з 15.08.1986 по 05.10.1989 та з 22.08.1991 по 01.04.1995 мають бути зараховані до страхового стажу позивачки.
Щодо періоду роботи позивачки з 10.01.2011 по 31.08.2018 у відділі освіти Городнянської районної державної адміністрації, колегія суддів бере до уваги, що згідно трудової книжки НОМЕР_1 , позивачка 10.01.2011 призначена на посаду вчителя фізики Городнянської районної гімназії за сумісництвом; 12.09.2013 призначена на посаду методиста з навчально-виховної роботи райметодкабінету Відділу освіти Городнянської РДА; 12.09.2013 призначена на посаду вчителя математики Городнянської районної гімназії за сумісництвом; 01.09.2016 призначена на посаду завідувача Городнянського райметодкабінету у порядку переведення з посади методиста; 31.08.2018 звільнена з посади завідувача Городнянського райметодкабінету за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП (а.с. 7- 9).
Виходячи з позиції пенсійного органу, відповідач не зарахував до страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивачки з 10.01.2011 по 31.08.2018 у відділі освіти Городнянської райдержадміністрації на посадах головного спеціаліста, методиста, завідувачки методкабінетом, оскільки робота на цих посадах не дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не передбачена Переліком №909.
Слід звернути увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджено "Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік №909), яким установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років: у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах - учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи; - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Тобто, посада головного спеціаліста, методиста та завідувача методкабінетом відділу освіти райдержадміністрації не значиться у Переліку №909.
Разом з тим, відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, керівник (директор, завідувач, начальник) навчально-методичної, методичної, науково-методичної установи (центру, кабінету); вчителі, викладачі всіх спеціальностей, асистент вчителя, асистент вчителя-реабілітолога, старший викладач вищого навчального закладу I і II рівня акредитації, майстер виробничого навчання, педагог професійного навчання, старший вихователь, вихователь, асистент вихователя, соціальний педагог по роботі з дітьми з інвалідністю, логопед закладу охорони здоров`я та соціального забезпечення, методист, педагог-організатор, практичний психолог, соціальний педагог, керівник гуртка, секції, студії, інших форм гурткової роботи; концертмейстер, художній керівник, культорганізатор, акомпаніатор, екскурсовод, інструктор з туризму закладів освіти; старший вожатий, вожатий, вихователь-методист, музичний керівник, інструктор з фізкультури, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету, фахівець (консультант) інклюзивно-ресурсного центру, старший керівник та керівник туристських груп (походу, екскурсії, експедиції) у позашкільних закладах; старший майстер у професійно-технічному навчальному закладі, перекладач-дактилолог; помічник директора з режиму, старший черговий з режиму, черговий з режиму у закладах освіти для громадян, які потребують соціальної допомоги і реабілітації.
Відповідно до Закону України «Про освіту» педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.
Методисти займаються організацією, координацією та вдосконаленням навчально-виховного процесу, що відноситься до педагогічної діяльності.
Таким чином, суд першої інстанції мав підстави відхилити доводи відповідача про те, що посади методиста з навчально-виховної роботи Городнянської райдержадміністрації та завідувача Городнянського райметодкабінету, на яких позивачка працювала з 12.09.2013 по 31.08.2018, не віднесені до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, позаяк посада "методист" та завідувач віднесена до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963.
До того ж, згідно з довідкою КЗ «Городнянський ліцей №1» Городнянської міської ради від 18.07.2024 №14, ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя фізики та математики в Городнянській районній гімназії по сумісництву з 10.01.2011 по 31.08.2018. Педагогічне навантаження за період з 10.01.2011 по 31.12.2011 - 6 годин, з 01.01.2012 по 31.08.2012 - 6 годин, з 01.09.2012 по 31.12.2012 - 8 годин, з 01.01.2013 по 31.08.2013 - 8 годин, з 01.09.2013 по 31.12.2013 - 9 годин, з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 9 годин, з 01.01.2015 по 31.12.2015 - 9 годин, з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 9 годин, з 01.01.2017 по 31.08.2017 - 9 годин, з 01.09.2017 по 31.12.2017 - 7 годин, з 01.01.2018 по 31.08.2018 - 7 годин (а.с. 11).
Так, сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації. Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245). Тобто, працівник може працювати за сумісництвом не більше, ніж на 0,5 ставки.
У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 №78 зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.
Виходячи з аналізу зазначених вище норм, зарахування роботи на посаді викладача (у тому числі й у позашкільному закладі освіти) до спеціального педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).
Аналогічна правова позиція щодо зарахування стажу роботи за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 (провадження №11-860апп18).
Таким чином, суд першої інстанції мав підсатви для висновку, що робота за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників має зараховуватись до пільгового стажу осіб, у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні територіальними органами Пенсійного фонду України грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на що, періоди роботи позивачки за сумісництвом в Городнянській районній гімназії на посаді вчителя фізики та математики з 10.01.2011 по 31.08.2018 має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на отримання грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, у період з 15.08.1986 по 05.10.1989 та з 22.08.1991 по 01.04.1995, позивачка працювала на посадах вчителя у загальноосвітніх навчальних закладах, що належить до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і зараховується до страхового стажу, що дає право на отримання грошової виплати передбаченої пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону, а тому, є протиправними дії відповідача щодо неврахування до педагогічного стажу позивачки періоди роботи з 15.08.1986 по 05.10.1989 на посаді вчителя восьмирічної школи, з 22.08.1991 по 01.04.1995 на посаді вчителя гімназії та роботи за сумісництвом в Городнянській районній гімназії з 10.01.2022 по 31.08.2018.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. У частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції не переглядалось, згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко 

Я.М. Василенко