ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/12422/25

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:
головуючого судді Клопота С.Л.,
за участю секретаря Шевченко А.В.,
представника відповідача Амельченка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, Державної служби України з безпеки на транспорті та просить: визнати протиправною та скасувати повністю постанову відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2025 №084660 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2025 №084660 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн., є безпідставною та винесеною у порушення норм чинного законодавства.
Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі.
Представник відповідача - Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання від відповідача, в якому він просить розглядати справу за відсутності його представника, та відзив на позовну заяву.
Представник відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорт в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З поданих суду доказів убачається, що керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), на підставі направлення на перевірку № 002908 від 04.07.2025, 11.07.2025 співробітниками Відповідача проводилась рейдова перевірка на а/д М 01, 97 км.
Під час проведення перевірки був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням Позивача.
В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить Позивачу та використовується ним у господарській діяльності Позивачем. Означене було установлено на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної № М-00001837 від 11.07.2025, у графі «автомобільний перевізник» якої зазначено « ОСОБА_1 ».
На момент проведення перевірки встановлено відсутність заповнених реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія за 11.07.2025 та попередніх 28 днів або бланк підтвердження діяльності водія ОСОБА_1 .
У зв`язку з виявленням порушення, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено акт № ОАР 077333 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.07.2025, зі змістом якого водій ознайомлений, проте від підпису та надання пояснень відмовився.
Щодо розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 16 Порядку, матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбсзпски в територіальному органі Укртрансбсзпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.
Повідомленням № 65203/40/24-25 від 23.07.2025, направленим на адресу Позивача, яка містилась у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , Позивача було викликано для розгляду справи на 12.08.2025 з 9.00 до 10.00.
За результатами розгляду акту винесено постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 084660 від 12.08.2025 (далі - постанова).
Згідно з приписами Порядку № 1567 копію постанови направлено Позивачу, разом із супровідним листом № 71591/40/24-25 від 13.08.2025.
Процедура повідомлення та розгляд справи Відповідачем дотримана, а Позивачем не оскаржується.
Не погодившись з таким рішенням, Позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт», з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.
Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами, розробляється Укртрансбезпекою і затверджується Мінрозвитку.
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 703 від 16.04.2025 (далі - Вичерпний перелік).
У відповідності до пункту 1 розділу II Вичерпного переліку водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тони повинен мати та передавати інспектору під час проведення рейдової перевірки картку водія або інформацію з діючого та повіреного тахографа (заповнені реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти у кількості, встановленій ЄУТР), або бланк підтвердження діяльності, або у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом - роздруковану на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водія (водіїв).
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення про робочий час і час відпочинку водіїв), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.
Пунктом 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
За приписами пункту 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.
Тобто, Позивач не є тим суб`єктом господарювання, на кого не поширюється дія Положення про робочий час і час відпочинку водіїв.
Згідно пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажні автомобілі з повного масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
За визначенням абзацу дванадцятого пункту 1.5. Положення про робочий час і час відпочинку водії, тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.
Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).
Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу II Інструкції № 385, виробники транспортних засобів здійснюють установлення тахографів згідно з вимогами законодавства. ПСТ установлюють тахографи (крім аналогових тахографів) за вибором власника транспортного засобу (замовника) та виконують роботи з його технічного обслуговування, а також виробників тахографів та транспортних засобів.
Відповідно до пункту 1 розділу ПІ Інструкції № 385 автомобільні перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів чи смарт- тахографів, зразки яких затверджено відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до пункту 3 розділу III Інструкції № 385 використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа, у тому числі смарт-тахографа — особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом або смарт-тахографом.
Тобто, законодавством установлений обов`язок щодо установлення діючого та повіреного тахографа на вантажний транспортний засіб з повного масою понад 3,5 тон та наявності записів водія щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення (пункт 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водії та пункт 3 розділу III Інструкції № 385).
Відтак, у даному випадку, ураховуючи той факт, що повна маса транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає більше ніж 3,5 тони, останній не обладнаний тахографом, але повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографам.
Аргументи позовної заяви зводяться до того, що у спірних правовідносинах Позивач не мав статусу «автомобільний перевізник», оскільки ним здійснювалось перевезення особистих речей.
Відповідно до визначення, наведеного у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та цими Правилами.
Відтак, наявність товарно-транспортної накладної свідчить про надання транспортної послуги - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом, що не може вказати на перевезення вантажу для власних потреб.
У разі перевезення вантажу для власних цілей товарно-транспортна накладна не повинна складатися.
Більш того, з аналізу товарно-транспортної накладної № М-00001837 від 11.07.2025 вбачається, що автомобільним перевізником є ОСОБА_1 , тобто Позивач, Замовником - ОСОБА_2 , Вантажовідправником - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є відтиск штампу, підпис особи, яка відпустила товар, стоїть підпис Позивача, який отримав товар для перевезення, вартість товару 26788,59 грн.
Відтак, твердження Позивача, що ним перевозився особисті речі, не підтверджено доказами.
Зважаючи на вказане суд дійшов переконання, що Відповідачем правомірно було винесено оскаржувану постанову.
Враховуючи викладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях (майдан Свободи, 5, Держпр 6 під.7 поверх, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2026 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ