Провадження № 2-а/742/28/26 
Єдиний унікальний № 742/1658/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
секретаря судового засідання - Рубан Ж.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

УСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1.1 23.03.2026 р. представник позивача – адвокат Маркович А.Ю. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просив поновити строк на оскарження та скасувати постанову № 744 від 18.02.2025 р. у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі.
1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.02.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №744 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правила військового обліку чи законодавство про мобілізаційну підготовку. Зокрема, позивач вказує, що він 26.11.2024 р. особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою і того ж дня йому було видано направлення на проходження військово-лікарської комісії (ВЛК).
За результатами обстеження 06.12.2024 р. позивачу було видано довідку №3253 про результати проходження ВЛК. Таким чином, позивач вважає, що він виконав покладені на нього обов`язки, що як наслідок виключає склад інкримінованого правопорушення.
1.3 Крім того, позивач зазначає про порушення процедури розгляду справи, оскільки про існування постанови він дізнався лише 20.03.2026 р. від державного виконавця Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №77788911. Копію постанови відповідач йому не направляв, сповіщень у застосунку «Дія» не надходило, що позбавило його права на захист та своєчасне оскарження рішення.
1.4 Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивач був належним чином повідомлений про виклик на 26.11.2024 р., проте у вказану у повістці дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, не уточнив відповідні дані, що стало підставою для внесення запису про порушення обліку. 
Щодо процедури винесення постанови, представник РТЦК зазначив, що позивач був ознайомлений із протоколом №280 від 16.02.2025 р. під особистий підпис, а копію постанови йому було направлено поштою (рекомендоване повідомлення №1751000022933), яке повернулося через відсутність адресата.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
2.1 Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2026 р. відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
2.2 Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2026 р. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІІІ. Пояснення сторін:
3.1 Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що 26.11.2024 р. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було надано направлення за №5711 на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності для проходження військової служби. 
Додатково представник позивача вказав на суттєві розбіжності у матеріалах справи. Оскаржувана постанова №744 від 18.02.2025 р., хоч і винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №280 від 16.02.2025 р., фактично містить рішення про притягнення позивача до відповідальності за інший епізод - неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2  - 26.11.2024 р. Така розбіжність між суттю обвинувачення у протоколі та змістом постанови свідчить про необ`єктивність розгляду справи.
3.2 Представник відповідача заперечував факт прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначеній в повістці №2285625 дату, однак пояснити за яких обставин позивач отримав направлення на проходження військово-лікарської комісії (ВЛК), датоване 26.11.2024 р. не зміг, посилаючись на вилучення органом досудового розслідування службової кореспонденції в рамках кримінального провадження.  
Представник відповідача визнав розбіжність у даті події правопорушення, які зазначені в протоколі №280 (не прибуття на 16.02.2025 р.) та постанові №744 (26.11.2024 р.), пояснивши це механічною опискою, що не ставить під сумнів правомірність притягнення особи до відповідальності. 
Окремим аргументом представник відповідача зазначив, що позивач був присутнім під час складання адміністративного протоколу і був обізнаний про час та місце його розгляду, проте своїм правом на участь у розгляді не скористався, а також наголошував на безпідставності поновлення судом строку на оскарження постанови №744 від 18.02.2025 р. 

ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
4.1 Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №280 від 16.02.2025 р., суть інкримінованого ОСОБА_1 діяння полягає у неприбутті за належним чином оформленою повісткою на 12 год. 00 хв. 16.02.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
4.2 Згідно з оскаржуваною постановою №744 від 18.02.2025 р., винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 визнано винним у неприбутті за повісткою №1185625 на 9 год. 00 хв. 26.11.2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 
4.3 26.11.2024 р. ОСОБА_1 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримав направлення №5711 на медичний огляд ВЛК для визначення придатності до військової служби.
4.4 Згідно довідки №3253 ВЛК, виданої за підписом голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.12.2024 р., ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 
4.5 Відповідно до копії поштового конверта, яким на адресу позивача направлялася оскаржувана постанова, вказане поштове відправлення не було ним отримане. Згідно з відміткою оператора поштового зв`язку, причиною повернення відправлення стала відсутність адресата за вказаною адресою.

V. Оцінка суду.
5.1 Статтею 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Складом інкримінованого правопорушення у цій справі відповідач визначив «неявку за викликом».
Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про неявку позивача за повісткою на 26.11.2024 р. повністю спростовуються наданими позивачем доказами. 
5.2 Згідно з вимогами Порядку №1487 та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, направлення на медичний огляд є похідною дією від явки особи до ТЦК та СП. 
В конкретному випадку прибуття та отримання позивачем 26.11.2024 р. у ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення №5711 на медичний огляд ВЛК, а також подальша видача йому довідки ВЛК №3253 від 06.12.2024 р., є юридичними фактами, що беззаперечно підтверджують присутність особи в установі у зазначену в повістці дату. Вказані обставини свідчать про фактичне проходження позивачем визначених законом процедур, спрямованих на уточнення облікових даних та визначення придатності до військової служби, що повністю спростовує доводи відповідача про його неявку.
5.3 Суд зазначає, що встановлений законом обов`язок військовозобов`язаного з`явитися до ТЦК та СП має на меті кінцевий результат - актуалізацію даних у державному реєстрі. Сама по собі фіксація фізичного прибуття особи до установи не є самоціллю, оскільки сенс мобілізаційного обліку полягає в отриманні актуальної інформації про ресурс, а не у формальному дотриманні процедури відвідування.
Оскільки позивач не лише з`явився, а й пройшов медичний огляд, вимога закону щодо уточнення даних вважається виконаною у повному обсязі. Проходження ВЛК за направленням ТЦК свідчить про фактичне виконання позивачем обов`язку щодо явки та дає підстави вважати, що необхідні облікові дії були здійснені.
За таких обставин, інкримінування позивачеві в оскаржуваній постанові «неявки» за повісткою, за умови наявності виданого 26.11.2024 р. самим же  ІНФОРМАЦІЯ_4  направлення №5711 на медичний огляд ВЛК, є очевидно внутрішньо суперечливим.
5.4 Крім того, відповідачем у відзиві та під час винесення постанови не наведено жодних обґрунтованих підстав щодо необхідності «додаткового» уточнення даних позивачем, які б не були з`ясовані під час його фактичної явки та проходження ВЛК у листопаді-грудні 2024 р. Суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів того, які саме облікові дані позивача залишилися не уточненими після отримання ним направлення на ВЛК та завершення медичного обстеження в структурі того ж самого ТЦК та СП.
Суд окремо зазначає, що факт неприбуття позивача безпосередньо на розгляд справи 18.02.2025 р. жодним чином не може виправдовувати протиправні дії відповідача та не легітимізує винесення постанови за відсутності події та складу правопорушення. 
5.5 Відповідно до ст.280 КУпАП, орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Неявка особи не позбавляє суб`єкта владних повноважень обов`язку перевірити наявні матеріали справи, зокрема особову справу військовозобов`язаного. 
Враховуючи наявність у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей про явку позивача за повісткою №1185625 та видачу йому направлення на медичний огляд №5711, відповідач, керуючись принципом всебічного та об`єктивного розгляду справи, був зобов`язаний закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Наявність документів, що підтверджують явку особи, покладала на орган обов`язок прийняти таке рішення незалежно від участі позивача у засіданні з розгляду справи.
Сам по собі факт неприбуття на процедуру розгляду справи (засідання) є лише процесуальним аспектом, який не може автоматично створювати склад правопорушення у матеріально-правовому сенсі там, де факт виконання обов`язку вже був підтверджений документально. 
Притягнення особи до відповідальності за «неявку» за наявності виданих цим же органом документів, а саме направлення на ВЛК та довідки про проходження медичного огляду (ВЛК) свідчить про формальний та упереджений підхід посадових осіб ТЦК та СП, які поставили дотримання формальної процедури вище за встановлення фактичних обставин справи.
Станом на дату складання протоколу (16.02.2025 р.) та винесення постанови (18.02.2025 р.), відповідач достеменно знав про виконання позивачем обов`язку, оскільки відомості про ВЛК зберігаються в матеріалах особової справи військовозобов`язаного. Притягнення особи до відповідальності за неявку, яка фактично відбулася, свідчить про формальний та упереджений підхід посадових осіб ТЦК та СП до розгляду справи.
5.6 За ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення ж персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) ТЦК та СП.
Суд наголошує, що повноваження ТЦК та СП полягають саме в організації військового обліку, веденні відповідної документації та внесенні відомостей до Реєстру, а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни. Наявність у реєстрі «Оберіг» запису про «порушення», що стало підставою для затримання позивача поліцією, свідчить про неналежне оновлення інформації самим органом ТЦК та СП, а не про протиправну бездіяльність позивача. Тягар помилок чи невчасності дій державного органу не може бути перекладений на громадянина.
5.7 Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, постанова має містити опис обставин, установлених при розгляді справи. Протокол про адміністративне правопорушення №280 від 16.02.2025 р. складено щодо іншої події (неприбуття на 16.02.2025 р.), ніж та, яка покладена в основу оскаржуваної постанови (26.11.2024 р.). 
За відсутності належним чином складеного протоколу щодо події 26.11.2024 р., притягнення позивача до адміністративної відповідальності за таку подію є юридично неможливим, що саме по собі є самостійною підставою для скасування постанови.
Посилання представника відповідача на "механічну описку" не може бути прийнято судом, оскільки дата події є обов`язковим елементом складу адміністративного проступку, а її некоректність призводить до недоведеності вини особи у встановленому законом порядку.
5.8 Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Оскільки позивач довів факт своєї явки 26.11.2024 р. до  ІНФОРМАЦІЯ_2 , склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відсутній.
Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищевикладене, оскільки судом встановлено неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає, що постанова серії №744 від 18.02.2025 р. про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
5.9 Враховуючи, що копія оскаржуваної постанови №744 від 18.02.2025 р. не була вручена позивачу особисто, що підтверджується копією поштового конверта з відміткою про повернення через відсутність адресата, суд приходить до висновку, що позивач був позбавлений можливості вчасно реалізувати своє право на оскарження. 
Наявність суперечливих даних у протоколі та постанові щодо дати вчинення правопорушення створила стан правової невизначеності для позивача. Через розбіжності в даті вчинення правопорушення (26.11.2024 р. та 16.02.2025 р.) позивач був позбавлений можливості чітко ідентифікувати суть інкримінованого йому діяння, що об`єктивно унеможливило самостійну підготовку позову та змусило позивача звернутися за професійною правничою допомогою. 
Вказані обставини в сукупності з фактом неотримання позивачем поштової кореспонденції, що не оспорюється відповідачем, свідчать про поважність причин пропуску строку на звернення до суду. Виходячи з пріоритету права на судовий захист та з метою недопущення надмірного формалізму, причини пропуску строку звернення до суду є поважними.

VІ. Судові витрати.
6.1 Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 665,60 грн /а.с.1/.
Керуючись ст.ст.2,77,241-246,255,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити. 
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 744 від 18.02.2025 р. - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя   В.Г. Павлов