Справа № 309/800/26
Провадження № 1-кс/309/117/26

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Хуст 

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №12026071050000143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,  
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 25 лютого 2026 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, вступив в попередню змову невстановленими досудовим розслідуванням особами, які безпосередньо шляхом контактування з іншими невстановленими особами займались організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
В подальшому 25 лютого 2026 року ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з невстановленими досудовим розслідуванням особами отримавпряму вказівку, а саме зустріти в смт. Буштино, Тячівського району на залізно дорожньому вокзалі, осіб чоловічої статі, які повинні прибути до даного населеного пункту потягом сполученням Київ – Солотвино,яким у зв`язку із введенням на території України воєнного стану і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 "Про загальну мобілізацію", дія якого продовжувалася Указами Президента України № 342/2022від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023від 06.02.2023, № 255/2023 від 01.05.2023, № 452/2023 від 26.07.2023, № 735/2023 від 06.11.2023, № 50/2024 від 05.02.2024, № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024, № 741/2024 від28.10.2024, № 27/2025 від 14.01.2025, № 236/2025 від 15.04.2025, № 479/2025 від 14.07.2025, № 794/2025 від20.10.2025 та № 41/2026 від12.01.2026,заборонено виїзд за кордон, та які мали намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину державного кордону України, поза межами пункту пропуску та за винагороду забезпечити їх проживання та безперешкодно супроводжувати їх до смт. Вишково, Хустського району для подальшого переправлення до Румунії. 
25лютого 2026 року біля 06.00 год. ОСОБА_5 ,діючи умисно, за вказівкою невстановленої особи,попередньо,за допомогою мобільного зв`язку, зв`язався із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 про те, що на автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 приїде до залізничного вокзалу в смт. Буштино, Тячівського району для його зустрічі та подальшого супроводу.
Тоді, о 06.45 год. ОСОБА_5 знаходячись на залізничному вокзалу в смт. Буштино, Тячівського району зустрів ОСОБА_7 та на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 відвіз останнього до будинку в АДРЕСА_2 , який заздалегідь винайняв з метою утримання осіб чоловічої стані, які мають наміру незаконний спосіб перетнути державний кордон України.
В подальшому ОСОБА_5 01 березня 2026 року за вказівкою невстановленої особи, попередньо,за допомогою мобільного зв`язку зв`язався із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_4 та повідомив, що на автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 приїде до залізничного вокзалу в смт. Буштино, Тячівського району для їх зустрічі та подальшого супроводу.
Тоді, о 06.45 год. ОСОБА_5 знаходячись на залізничному вокзалу в смт. Буштино, Тячівського району зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 відвіз останніх до будинку в АДРЕСА_2 , який заздалегідь винайняв з метою утримання осіб чоловічої стані, які мають намір у незаконний спосіб перетнути державний кордон України.
28 лютого 2026 року ОСОБА_5 біля 18.00 год. на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_7 , заздалегідь приготувавши картонні коробки, які знаходились на задньому сидінні його автомобіля з метою маскування ОСОБА_10 для його подальшого транспортування до смт. Вишково, Хустського району з метою незаконного перетину державного кордону України та безперешкодного подолання посту з правоохоронними органами, що встановлений на транспортному мості в смт. Вишково, Хустського району, доправив останнього до будинку в смт. Вишково, Хустського району, де останній проживав до 01.03.2026 року.
Після цього, 01 березня 2026 року біля 17.00 год. ОСОБА_5 на своєму автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак Республіки Польща НОМЕР_1 приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким повідомив, що вони будуть рухатись в смт. Вишково , Хустського району, але з метою безперешкодного подолання посту з правоохоронними органами вони за допомогою гумового човна, якого ОСОБА_11 було надано невстановленою особою, будуть перепливати через річку Тиса. В той час ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, як винагороду за організацію здійснення незаконного його переправлення через державний кордон України. 
В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подолавши за допомогою гумового човна русло річки Тиса у напрямку смт. Вишково, Хутського району, підійшовши до зазначеного на карті місця, де на них чекав ОСОБА_5 на автомобілі марки «Фольцваген Гольф» номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , завантаживши гумового човна, останній їх відвіз до смт.Вишково, Хустського району для подальшого їх переправлення у незаконний спосіб через державний кордонУкраїни, поза межами пункту пропуску.
01 березня 2026 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 знаходячись в смт. Вишково, Хустського району за вказівкою невідомої особи отримавши координати для подальшого їх руху у напрямку державного кордону, рухаючись лісосмугою у напрямку державного кордону України з Республікою Румуніяна напрямку 168 прикордонного знаку, 1 км. до державного кордону, були затримані працівниками Державної прикордонної служби.
Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів, для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками – незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.
02.03.2026 о 16:20 годин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 громадянина України, не судимого затримано у порядку ст.. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
03.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено достатні підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, які підтверджуються отриманими у встановленому КПК України порядку доказами, які наведені в матеріалах кримінального провадження. 
У даному випадку щодо обґрунтованості підозри, слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.
Згідно, статті 131 КПК України видів заходів забезпечення кримінального провадження віднесено запобіжні заходи. 
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.
На виконання вимог ст.178 КПК України, в якості обставини, що обов`язково враховуються судом при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити: 
- наявність вагомих доказів які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, які наведенні в матеріалах кримінального провадження; 
- злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачений ч. 3 ст. 332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років;
- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання, що дає стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 продовжуватиме вчиняти інші умисні корисливі злочини спрямовані на протиправне збагачення;
- усвідомлюючи міру покарання, з метою його уникнення може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду.
- може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, очевидців, які на даному етапі досудового розслідування не встановлені та інших учасників злочинної схеми по незаконному переправленні громадян через державний кордон України з метою уникнення відповідальності.
Зазначені обставини прямо свідчать про наявність ризиків передбачених п. 1,2,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КК України виправдовують необхідність обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Враховуючи положення ст. 183 КПК України сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, що зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. 
Щодо практики застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою слід зазначити рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабита проти Італії від 06 квітня 2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обґрунтовано лише показаннями свідків.
Крім цього, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро-Браво проти Італії від 14.03.1984 року: затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою. 
На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, як під час досудового розслідування так і судового розгляду, крім цього враховуючи, що ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається та перебуваючи на волі може вчинити інший умисні злочини, а також приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам.
Посилаючись на викладене просить суд застосовувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави встановивши в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині. Вказує, що ризики реальні, підозрюваний може переховуватися від слідства, знищити, сховати чи спотворити докази, впливати на свідків. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, є ризик втечі підозрюваного за короно поза межами пунктів пропуску.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав прокурора.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання,. Вказує, що є необхідність встановлення обґрунтованості підозри. Слід також оцінити характеристику, соціальні зв`язки та майновий стан підозрюваного. Ризики є безпідставними. Сама лише тяжкість правопорушення не є достатньою для обрання найбільш тяжкого запобіжного заходу. Ризику впливу на свідків не має, оскільки такі були допитані у порядку передбаченому ст. 225 КПК України. Щодо переховування від суду, то це лише припущення. Просить застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт. У разі ж якщо суд дійде висновку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить застосувати альтернативний засіб у виді застави у мінімальному розмірі – 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника. Вказує, що він є інвалідом, його син та батьки інваліди, і він фактично один може забезпечувати сім`ю.
За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст.332 КК України за вище наведених обставин.
За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваному, 03.03.2026 повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_5 , вдівець, офіційно не працюючий, із середньою освітою, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом ІІ групи, проживає разом з батьками (один з яких є інвалідом ІІ групи, а мати має проблеми зі здоров`ям та потребує постійної кисневої терапії) та сином інвалідом ІІ групи. Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я має специфічні особливості стану здоров`я, має соціальні зв`язки.
Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. 
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, а саме: протоколи допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 від 02 березня 2026 року; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 від 03.03.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 03 березня 2026 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_13 від 03.03.2026; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.03.2026 - свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри підлягають відхиленню. 
Суд враховуючи специфіку даного злочину, вважає, що ризик переховування ОСОБА_5 від слідства і суду, у тому числі й шляхом перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску, існує.
Суд враховує, що всі свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитувалися (свідок ОСОБА_13 не допитувалася судом, у тому числі й у порядку ст.. 225 КПК України), ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 9 років, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними
У судовому засіданні, підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та доведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведених під час розгляду клопотання ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою.
З урахуванням наведеного, на думку суду застосування до ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
Також, суд враховує вимоги ст. 183 КПК України, зважаючи на майновий стан підозрюваного та членів його сім`ї, вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 вказаного Кодексу, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить – 131 120 гривень та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора та суду; повідомляти слідчого прокурора та суд про своє місце проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон.
Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, 
П О С Т А Н О В И В: 
Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №12026071050000143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 – задоволити частково. 
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 діб, тобто до 30 квітня 2026 року включно.
Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України. 
Визначити заставу у розмірі 133 120 грн. (сто тридцять три тисячі сто двадцять) грн., що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний рахунок :
Отримувач коштів - ТУ ДСА України в Закарпатській області; 
Код отримувача (код ЄДРПОУ) 26213408; 
Банк отримувача ДКСУ м. Київ ; 
Код банку отримувача (МФО) 820172; 
Рахунок отримувача UA 198201720355209001000018501
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора та суду; повідомляти слідчого прокурора та суд про своє місце проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави. 
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово Хустський районний суд. 
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. 
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам процесу 05 березня 2026 року о 11 год. 30 хв. 

Слідчий суддя 
Хустського районного суду:  ОСОБА_1