Справа № 420/3112/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іксар Катерини Олександрівни від 07.01.2026 у виконавчому провадженні №79924955 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн. В обгрунтування вимог вказує, що Рішенням суду у справі № 420/25285/24 Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 4 доби невикористаної чергової відпустки за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік із урахуванням грошового забезпечення, розрахованого з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які обчислені з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням виплачених сум та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Постановою від 07.01.2026 року головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іксар К.О. відкрито виконавче провадження № 79924955 по вказаному рішенні суду.
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, 07.01.2026 року головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іксар К.О., у виконавчому провадженні № 79924955, ухвалено оскаржувану постанову про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн., так як на думку відповідача спір по справі є немайновим водночас на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 року у справі № 420/25285/24 Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено розрахунок суми грошової компенсації за 4 доби невикористаної чергової відпустки за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, яка склала 980,83грн. Таким чином, розмір виконавчого збору має становити 98,083 грн. (980,83 грн. х 10%). Натомість оскаржуваною постановою державного виконавця вирішено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн., а саме визначено стягнути виконавчий збір в розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати, виходячи з того, що рішення у справі має немайновий характер.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він вимоги не визнає просить відмовити та вказує, що позивач не враховує того, що спосіб виконання рішення залежить не від виду позову, а від порядку виконання, визначеним самим виконавчим документом а саме судовим рішенням.
Зазначене підтверджується із загального аналізу норм ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до положень ч.2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Тобто, виходячи з аналізу даної норми, виконавчий збір стягується у розмірі від 10 відсотків суми у разі: 1) стягнення коштів з боржника; 2) повернення коштів боржником; 3) передачі боржником стягувачу майна. В свою чергу, рішенням Одеського окружного адміністративного суду зобов`язано здійснити Військову частину НОМЕР_1 перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Тобто, судом, що видав виконавчий документ прийнято рішення не щодо стягнення певної суми коштів з боржника на користь стягувача, а зобов`язано боржника особисто вчинити певні дії щодо нарахування та виплати грошових коштів.
Ухвалою судді від 16 лютого 2026 року позов залишено без розгляду.
Ухвалою судді від 26.02.2026 року поновлений Військовій частині НОМЕР_1 строк звернення до суду з даним позовом. Відстрочено Військовій частині НОМЕР_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відкрито провадження а вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 року у справі №420/25285/24 Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 4 доби невикористаної чергової відпустки за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік із урахуванням грошового забезпечення, розрахованого з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які обчислені з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням виплачених сум та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
На виконання зазначеного рішення суду Одеським окружним адміністративним судом 08.07.2025 року видано виконавчий лист № 420/25285/24.
Головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іксар К.О. Постановою від 07.01.2026 року відкрито виконавче провадження № 79924955 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 4 доби невикористаної чергової відпустки за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік із урахуванням грошового забезпечення, розрахованого з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які обчислені з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням виплачених сум та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, 07.01.2026 року головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іксар К.О., у виконавчому провадженні № 79924955, ухвалено постанову про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн.
Позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду з позовом. 
Джерела прав та висновки суду.
Згідно зі статтями 1, 5 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Так, у відповідності із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною 5 статті 26 Закону України № 1404-VIII установлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно до частин першої - четвертої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
У своїй практиці Верховний Суд уже зазначав, що за змістом частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» рішеннями немайнового характеру є рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Порядок виконання рішень немайнового характеру регулюється розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».
До рішень немайнового характеру, які підлягають примусовому виконанню, відносяться:
рішення про відібрання дитини, встановлення побачення з дитиною, усунення перешкод у побаченні з дитиною (статті 64, 64-1 Закону); про поновлення на роботі (стаття 65 Закону); про виселення божника (стаття 66 Закону); про вселення стягувача (стаття 67 Закону); інші рішення, за якими боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії на користь стягувача чи утриматися від здійснення таких дій (постанова від 30 червня 2021 року у справі №201/12569/16).
Водночас, у постанові від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, яке підлягає грошовій оцінці. Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 14 вересня 2022 року по справі №280/9443/21.
Як установлено судом, підставою для прийняття державним виконавцем постанови ВП №79924955 від 07.01.2026 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000 грн. слугував виконавчий лист №420/25285/25 від 08.07.2025 року, виданий Одеським окружним адміністративним судом.
Суд вказує, що заявлені у справі №420/25285/25 вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошової компенсації за 4 доби невикористаної чергової відпустки за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік є майновими вимогами, які виникли у зв`язку із проходженням військовослужбовцем військової служби та виплатою йому грошового забезпечення у розмірі, меншому, ніж установлено чинним (на момент виникнення спірних правовідносин) законодавством України. Наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є нарахування та виплата певної грошової суми на користь військовослужбовця (зміна його майнового стану), що, в свою чергу, є благом, яке після його перерахунку та виплати піддається грошовій оцінці.
При цьому, не зазначення у позовній заяві розміру грошового забезпечення, яке підлягає до виплати, та не визначення під час ухвалення судом першої інстанції судового рішення суми грошового забезпечення, яке необхідно нарахувати та виплатити на користь військовослужбовця, не змінює характер такої вимоги.
Отже, висновок державного виконавця що на його виконанні перебуває рішення немайнового характеру, є помилковим. А відтак, у даному випадку розмір виконавчого збору має обраховуватися державним виконавцем з урахуванням суми нарахованого та виплаченого стягувачу грошового забезпечення у ВП №79924955.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про неправомірність постанови головного державного виконавця від 07.01.2026 року ВП №79924955 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 32000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іксар Катерини Олександрівни від 07.01.2026 у виконавчому провадженні №79924955 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Відповідач: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) код ЄДРПОУ 41405463.
Суддя Е.А.Іванов