Справа № 278/5910/25
Номер провадження 3/278/131/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

12 лютого 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Одинадцятого листопада 2025 року о 15 годині 29 хвилини на 8 км + 300 м автодороги Н03, ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродною блідістю, порушенням мови, поведінкою, яка не відповідає обстановці, та, у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Порушник вину не визнав та пояснив, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, вважає, що у поліціянтів не було підстав пропонувати йому проходити освідування через від відсутність у нього будь-яких ознак такого сп`яніння. 
Адвокатка Денисенко В.М. просила закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що у працівників поліції не було підстав пропонувати ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, бо в останнього були відсутні ознаки, які б вказували на перебування порушника у такому стані, що доводиться випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.11.2025. Окрім того, адвокатка вважає, що працівники поліції порушили процедуру оформлення матеріалів, бо не роз`яснили ОСОБА_1 про наслідки у разі його відмови від проходження огляду у медичному закладі, склали направлення й акт огляду після складання постанови за перевищення швидкості та адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, а також не відсторонили його від подальшого керування. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування доводиться відеозаписом з портативного відеореєстратора поліціянта з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліціянта пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.
Своєю чергою, факт керування порушником за вказаних у протоколі обставин доводиться згаданим відеозаписом та постановою серії ЕНА №6131388 від 11.11.2025 про накладення штрафу за перевищення швидкості.
Разом з тим, суд вважає безпідставним твердження адвокатки про порушення поліціянтами процедури освідування, оскільки відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З дослідженого судом відеозапису вбачається, що поліціянтом у порушника були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на визначення стану наркотичного сп`яніння нащо останній відмовився мотивуючи тим, що поспішає на рибалку.
Суд не бере до уваги виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно з якою ОСОБА_1 станом 11.11.2025 тверезий, оскільки йому ставиться у провину відмова від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, а не керування автомобілем у стані такого сп`яніння.
Не знайшли свого підтвердження доводи адвокатки про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування, бо вони повністю спростовуються розпискою останнього та відеозаписом. 
Також не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що направлення та акт огляду були складені після складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, чим порушено процедуру оформлення матеріалів, бо вони спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що направлення складене 11.11.2025 о 15 годині 39 хвилин, а адмінпротокол цього ж дня о 15 годині 52 хвилини.
Окрім того, нормами чинного законодавства не передбачено роз`яснення поліціянтами наслідків розгляду справи у суді, бо рішення приймає суд, а поліцейський лише фіксує правопорушення у протоколі про що було повідомлено ОСОБА_1 , що й не заперечується останнім та адвокаткою.
З огляду на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд дійшов переконання, що у діях  ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та призначає адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення до примусового виконання в межах трьох місяців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 10 днів з моменту винесення. 

Копію даної постанови протягом трьох днів направити особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. 

Суддя: