Справа № 139/165/26
Провадження № 3/139/36/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 березня 2026 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонера, працюючого водієм в Ліцеї с. Рівне, громадянина України, 

У С Т А Н О В И В:
18.03.2026 з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області до суду надійшла зазначена справа про адміністративне правопорушення.
Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).
Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).
Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, а справа підвідомча Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608230, складеного 07.03.2026 о 00:36 год. за адресою: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с. Рівне, вул. Гагаріна, 4 поліцейським з РПП СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, старшим сержантом поліції Єфремовим В.В. (у тексті - протокол серії ЕПР1 № 608230 від 07.03.2026 та/або протокол про адміністративне правопорушення, та/або протокол), 06.03.2026 о 23:50 год. в с. Рівне, вул. Гагаріна, 4, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen Berlingo, д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер» 6810. Результат тесту № 1875 - 1,38 проміле. Чим порушив п/п «а» п. 2.9. ПДР - керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
19.03.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про долучення доказів, а саме: довідки про результат аналізу крові і загального аналізу сечі, видані КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ»; довідка до акта огляду МСЕК; довідка-характеристика, видана старостою Рівненського старостинського округу; характеристика, видана директором Ліцею с. Рівне; лист дирекції і працівників Ліцею с. Рівне.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що зі змістом протоколу не згідний, вину у вчиненні зазначеного в ньому адміністративного правопорушення не визнає. Суду пояснив, що 07.03.2026 в період часу 01:00 - 02:00 год. він віз додому товариша автомобілем Citroen Berlingo, д. н. з. НОМЕР_1 . В цей час його безпідставно зупинили працівники поліції і повідомили, що при повороті ліворуч він не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху. Після цього поліцейський зазначив про наявність ознак алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. Проведений за допомогою спеціального технічного приладу - газоаналізатора «Драгер 6810» тест визначив стан алкогольного сп`яніння 1,38 проміле, з результатом якого ОСОБА_1 не погодився. Повідомив, що не вживав алкогольних напоїв із-за незадовільного стану здоров`я. Запах алкоголю з порожнини рота пояснив вживанням для заспокоєння незадовго до керуванням автомобілем медичного препарату «Барбовал», зазначивши, що знає про заборону керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції. Звернув увагу суду, що незважаючи на незгоду з результатом тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння і бажанням пройти такий тест в закладі охорони здоров`я, працівники поліції йому відмовили у цьому, склавши протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і відсторонили від керування транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 та зазначив, що він висловлював бажання пройти в медичному закладі повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння, але в підсумку відмовився від пропозиції працівників поліції його пройти, обмежившись самостійною здачею аналізів в КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ».
Дослідивши та оцінивши наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести встановлену законом відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Вина ОСОБА_1 доведена наступними доказами: протоколом серії ЕПР1 № 608230 від 07.03.2026; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом тесту на визначення ступеню алкогольного сп`яніння; переглянутим під час розгляду справи в суді записом даної події з портативних відеореєстраторів працівників поліції № 797716 і № 798086.
Оскільки в результаті проведеного поліцейським огляду у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, то поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager 6810, який показав позитивний результат тесту № 1875 з вмістом алкоголю у випарах з видиху в розмірі 1,38 ‰ (проміле). 
Суд критично оцінює подані ОСОБА_1 довідки про результат аналізу крові і загального аналізу сечі, видані КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ», оскільки вони не містять показника щодо алкоголю в організмі, тому не можуть бути доказами його невинуватості.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6782009 підтверджується, що 06.03.2026 о 23:50 год. ОСОБА_1 порушив п. 9.2. «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами) (у тексті - Правила дорожнього руху), у зв`язку з чим був зупинений транспортний засіб, яким він керував. Відомостей або доказів оскарження цієї постанови під час розгляду справи ОСОБА_1 суду не надав.
Переглядом долучених до матеріалів справи DVD-R дисків із відеозаписами, проведеними портативними відеореєстраторами поліцейських підтверджуються події, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. З цих відеозаписів судом встановлено, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі, однак в підсумку відмовився від нього. Надалі відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та на підставі ч. 1 ст. 266 КУпАП його відсторонено від керування транспортним засобом, що крім відеозапису підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою ОСОБА_3 , у якій зазначено, що вона забирає автомобіль ОСОБА_1 , зобов`язується його доставити до місця проживання та повернути йому після повного витверезіння.
Згідно з ч. ч. 1, 2 і абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з абз. 25 п. 1.10. Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до довідки САП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія; а відповідно до запису у п. 15 протоколу серії ЕПР1 № 608230 від 07.03.2026, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося.
Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яка доведена під час розгляду справи, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв, з застосуванням стягнення, передбаченого санкцією даної частини статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 для працездатних осіб установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 грн. 
При тому, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 357899 від 23.01.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 1, 8, 9, 23, 33, 40-1, 221, 248, 249, 251, 252, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накласти на нього, як на водія, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА