№ 201/14752/25
 
провадження 2/201/1439/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра в складі: головуючого - судді Антонюка О.А.
з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смег Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, матеріальної і моральної шкоди, витрат,
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Смег Україна» 20 листопада 2025 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування збитків, матеріальної і моральної шкоди, витрат, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своєму позові і з представником посилаються на те, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Смег Україна» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, на підставі якого відповідача прийнято на посаду менеджера з регіонального розвитку. 05 липня 2021 року на підставі Акту прийому-передачі транспортного засобу відповідачу, з метою виконання його посадових обов?язків, було передано в тимчасове користування автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , видане Центром 8047. Вказаний транспортний засіб належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , виданого Центром 8047.
05 липня 2022 року позивачем прийнято наказ № 174 про призупинення дії трудового договору з відповідачем до закінчення дії воєнного стану. Позивачем також прийнято рішення про витребування у відповідача транспортного засобу, який було передано йому в тимчасове користування. Тому, 05 липня 2022 року, керуючись положеннями п. 2.3.9. трудового договору від 15 червня 2021 року, п. 2.42. Посадової інструкції менеджера з питань регіонального розвитку, норм Цивільного кодексу України, позивачем підготовлено та надіслано відповідачу вимогу про повернення транспортного засобу, технічного паспорта та комплекту ключів. Вказаний наказ № 174 від 05 липня 2022 року та вимога від 05 липня 2022 року надіслані відповідачу. Відповідач зазначені наказ та вимогу отримав, проте свідомо її проігнорував, транспортний засіб не повернув, про причини його неповернення офіційно Товариство не повідомив. Наступні повторні повідомлення мали той же успіх.
Вищевказані факти свідчать, що відповідач, будучи достеменно обізнаним про те, що з 08 липня 2022 року втратив право користування транспортним засобом, та зобов`язаний був його повернути позивачу, умисно заволодів автомобілем Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 та користувався ним.
У зв`язку з чим, до слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області позивачем направлено заяву про порушення кримінального провадження. За даним фактом року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1202204103001378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 серпня 2022 року позивачем було подано позовну заяву до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року по справі № 201/5656/22 позовні вимоги ТОВ «Смег Україна» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено та вирішено витребувати у ОСОБА_1 автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , видане Центром 8047, один комплект ключів. За інформацією з Інформаційного порталу НП України щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які керують автомобілем Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме 20 квітня 2023 року та 18 серпня 2023 рокуц ОСОБА_1 було скоєно адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а 04 травня 2023 року - ОСОБА_2 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, яка є співмешканкою ОСОБА_1 .. Також, на вказаному автомобілі відповідач потрапив в ДТП влітку 2023 за адресою м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 53 та в автомобілі був пошкоджений задній бампер іншим учасником дорожнього руху.
13 листопада 2023 року оголошено в розшук транспортний засіб - легковий автомобіль марки: Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , чорного кольору (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_4 , видане Центром 8047, який належить на праві приватної власності ТОВ «Смег Україна». В лютому 2024 року ТОВ «Смег Україна» отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1 ДІ № 00466938 від 08 січня 2024 року, винесену Головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Балковим Є.І., до якої додано ряд фотографій транспортного засобу. 
Оскільки стягнення за постановою накладена на Генерального директора «Смег Україна» Гайдука О.Ю. (як керівника власника автомобіля), штраф було сплачено безпосередньо ОСОБА_3 
19 травня 2024 близько 19:43 годин на дійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_4 , про те, що за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 46 перебуває автомобіль Skoda Rapid реєстраційний номер НОМЕР_5 , який оголошено в розшук в рамках кримінального провадження № 12023041030004280 від 27 жовтня 2023 року. 19 травня 2024 року в період часу з 21.00-21.25 слідчим слідчо-оперативної групи ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд автомобіля Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_2 , чорного кольору, який вилучено до майданчику розташованому в Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а та визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
21 травня 2024 року на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було накладено арешт на автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 . Дніпровським районним управлінням поліції №1 ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області 15 листопада 2024 року кримінальне провадження закрито. До закриття кримінального провадження, транспортний засіб весь час знаходився на майданчику розташованому в Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для його повернення власнику, необхідно було викликати евакуатор, у зв`язку з його пошкодженим станом та не придатності до експлуатації.
ТОВ «Смег Україна» замовлено проведення автотоварозначого дослідження комерційного транспортного засобу (КТЗ) у експерта - автотоварознавця ОСОБА_5 .. Відповідно до висновку № 10251 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ від 26 травня 2025 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ, становить: 122 953 гривні 28 коп.. Таким чином, на цей час ТОВ «Смег Україна» має намір стягнути з відповідача кошти на виконання відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 у розмірі 122 953 гривні 28 коп.. Тому товариство вважає за можливе позовні вимоги ТОВ «Смег Україна» задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 у розмірі 122 953 гривні 28 коп., моральну шкоду у розмірі 30000 гривень, витрати на проведення автотоварозначого дослідження комерційного транспортного засобу у сумі 8000 гривень, витрати на надання правової допомоги і судові витрати по сплаті судового збору. 
Отже, вказаними діями, пов`язаними з не поверненням своєчасно позивачу його автомобіля відповідачем, порушеннями правил дорожнього руху, позивачу завдано матеріальних збитків, моральну шкоду, він поніс витрати та інш.. Позивач звернувся з цим питанням до відповідача, але фактично отримав відмову. Матеріальна шкода повинна відшкодовуватися повністю в межах фактичних витрат на ремонтно-відновлювальні роботи з урахуванням зносу автомобіля і втрати товарної вартості, а в разі знищення автомобіля – його ринкова вартість. Позивач вважає, що вказану шкоду повинен відшкодовувати відповідач в повному обсязі, тому і просив стягнути вказану матеріальну і моральну шкоду та всі витрати і збитки з цього відповідача, задовольнивши позов у повному обсязі.  
Відповідач ОСОБА_1 і його представник проти позовних вимог, викладених обставин і задоволення позову заперечував, правом надання відзиву на позов не скористався; все необхідне по закону відповідачем зроблено, сума відшкодування позивачем завищена і не відповідає дійсності, вважав позов до нього необгрунтованим і не доведеним та не можливим до задоволення, іншої ніякої шкоди позивачу не завдавав, розрахунок позивачем зроблено не вірно і обгрунтування помилкове, тому просив в задоволенні позову до нього відмовити в повному обсязі. Причини не прибуття відповідача в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні сторона відповідача не надавала; в судове засідання відповідач не прибув без поважних причин і навіть не повідомив суд про причини неприбуття в судове засідання. Незалежно від прибуття чи не прибуття представника відповідача сама особа в судове засідання не прибула без поважних причин і навіть не повідомила суд про причини неприбуття в судове засідання. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. Суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто може перешкоджати вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України.
З`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути цю справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
В судовому засіданні з?ясовано, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Смег Україна» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, на підставі якого відповідача прийнято на посаду менеджера з регіонального розвитку. 05 липня 2021 року на підставі Акту прийому-передачі транспортного засобу відповідачу, з метою виконання його посадових обов?язків, було передано в тимчасове користування автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , видане Центром 8047.
Вказаний транспортний засіб належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , виданого Центром 8047.
05 липня 2022 року позивачем прийнято наказ № 174 про призупинення дії трудового договору з відповідачем до закінчення дії воєнного стану. Позивачем також прийнято рішення про витребування у відповідача транспортного засобу, який було передано йому в тимчасове користування.
Тому, 05 липня 2022 року, керуючись положеннями п. 2.3.9. трудового договору від 15 червня 2021 року, п. 2.42. Посадової інструкції менеджера з питань регіонального розвитку, норм Цивільного кодексу України, позивачем підготовлено та надіслано відповідачу вимогу про повернення транспортного засобу, технічного паспорта та комплекту ключів. Вказаний наказ № 174 від 05 липня 2022 року та вимога від 05 липня 2022 року надіслані відповідачу.
Відповідач зазначені наказ та вимогу отримав, проте свідомо її проігнорував, транспортний засіб не повернув, про причини його неповернення офіційно Товариство не повідомив.
Відповідач з 08 липня 2022 року втратив право на користування транспортним засобом, про що він достеменно був обізнаний. З 11 липня 2022 року позивачем направлено відповідачу ще три вимоги про повернення транспортного засобу, технічного паспорту та ключів від нього. Однак, кожну з них відповідачем було проігноровано. Транспортний засіб не повернуто.
Вищевказані факти свідчать, що відповідач, будучи достеменно обізнаним про те, що з 08 липня 2022 року втратив право користування транспортним засобом, та зобов`язаний був його повернути позивачу, умисно заволодів автомобілем Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 та користувався ним.
У зв`язку з чим, до слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позивачем направлено заяву про порушення кримінального провадження. За даним фактом року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1202204103001378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 серпня 2022 року позивачем було подано позовну заяву до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позивач зазначає, що в телефонних розмовах відповідач неодноразово наголошував на тому, що транспортний засіб знаходиться в технічно несправному стані (зокрема, в нього вийшов з ладу двигун) при тому, що до моменту незаконного заволодіння транспортним засобом, він проходив технічне обслуговування у офіційного дилера автомобілів Skodа в м. Дніпро. Тому позивач припускає те, що відповідач пошкодив автомобіль, чим завдав позивачу матеріальної шкоди.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року по справі № 201/5656/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смег Україна» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено та вирішено витребувати у ОСОБА_1 автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , видане Центром 8047, один комплект ключів.
За інформацією з Інформаційного порталу Національної поліції України щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які керують автомобілем Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме 20 квітня 2023 року та 18 серпня 2023 рокуц ОСОБА_1 було скоєно адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а 04 травня 2023 року - ОСОБА_2 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, яка є співмешканкою ОСОБА_1 .. Також, на вказаному автомобілі відповідач потрапив в ДТП влітку 2023 за адресою м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 53 та в автомобілі був пошкоджений задній бампер іншим учасником дорожнього руху.
13 листопада 2023 року оголошено в розшук транспортний засіб - легковий автомобіль марки: Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , чорного кольору (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_4 , видане Центром 8047, який належить на праві приватної власності ТОВ «Смег Україна».
В лютому 2024 року ТОВ «Смег Україна» отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1 ДІ № 00466938 від 08 січня 2024 року, винесену Головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Балковим Є.І., до якої додано ряд фотографій транспортного засобу.
Оскільки стягнення за постановою накладена на Генерального директора «Смег Україна» Гайдука О.Ю. (як керівника власника автомобіля), штраф було сплачено безпосередньо Гайдуком О. Ю..
ТОВ «Смег Україна» було подано органу досудового розслідування клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ № 00466938 від 08.01.2024, з копіями фотозвіту факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.
19 травня 2024 близько 19:43 годин на дійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_4 , про те, що за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 46 перебуває автомобіль Skoda Rapid реєстраційний номер НОМЕР_5 , який оголошено в розшук в рамках кримінального провадження № 12023041030004280 від 27 жовтня 2023 року.
19 травня 2024 року в період часу з 21.00-21.25 слідчим слідчо-оперативної групи ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд автомобіля Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_2 , чорного кольору, який вилучено до майданчику розташованому в Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а та визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
21 травня 2024 року на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було накладено арешт на автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
Згідно ст. 82 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування» 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Дніпровським районним управлінням поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 15 листопада 2024 року кримінальне провадження закрито. До закриття кримінального провадження, транспортний засіб весь час знаходився на майданчику розташованому в Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для його повернення власнику, необхідно було викликати евакуатор, у зв`язку з його пошкодженим станом та не придатності до експлуатації.
ТОВ «Смег Україна» замовлено проведення автотоварозначого дослідження комерційного транспортного засобу (КТЗ) у експерта - автотоварознавця ОСОБА_5 . Відповідно до висновку № 10251 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ від 26 травня 2025 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ, становить: 122 953 гривні 28 коп.
Таким чином, на цей час ТОВ «Смег Україна» має намір стягнути з відповідача кошти на виконання відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 у розмірі 122 953 гривні 28 коп..
Рішення та постанови суду набрали законної сили і виконані, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинного зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог в тому числі і Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням матеріальної шкоди позивачу, збитків. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди, ця вина встановлена і доведена. 
Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Отже, вказаними діями, пов`язаними з не поверненням своєчасно позивачу його автомобіля відповідачем, порушеннями правил дорожнього руху, позивачу завдано матеріальних збитків, моральну шкоду, він поніс витрати та інш.. Позивач звернувся з цим питанням до відповідача, але фактично отримав відмову. Матеріальна шкода повинна відшкодовуватися повністю в межах фактичних витрат на ремонтно-відновлювальні роботи з урахуванням зносу автомобіля і втрати товарної вартості, а в разі знищення автомобіля – його ринкова вартість, ця шкода визначена і позивач звернувся до відповідача з питанням її відшкодування, стороною відповідача була відмова, в добровільному порядку питання не вирішене, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.
Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому ... додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Судом встановлено, що дійсно 15 червня 2021 року між ТОВ «Смег Україна» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, на підставі якого відповідача прийнято на посаду менеджера з регіонального розвитку.
05 липня 2021 року на підставі Акту прийому-передачі транспортного засобу відповідачу, з метою виконання його посадових обов?язків, було передано в тимчасове користування автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , видане Центром 8047. Вказаний транспортний засіб належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , виданого Центром 8047.
05 липня 2022 року позивачем прийнято наказ № 174 про призупинення дії трудового договору з відповідачем до закінчення дії воєнного стану. Позивачем також прийнято рішення про витребування у відповідача транспортного засобу, який було передано йому в тимчасове користування.
Тому, 05 липня 2022 року, керуючись положеннями п. 2.3.9. трудового договору від 15 червня 2021 року, п. 2.42. Посадової інструкції менеджера з питань регіонального розвитку, норм Цивільного кодексу України, позивачем підготовлено та надіслано відповідачу вимогу про повернення транспортного засобу, технічного паспорта та комплекту ключів. Вказаний наказ № 174 від 05 липня 2022 року та вимога від 05 липня 2022 року надіслані відповідачу.
Відповідач зазначені наказ та вимогу отримав, проте свідомо її проігнорував, транспортний засіб не повернув, про причини його неповернення офіційно Товариство не повідомив.
Таким чином, відповідач з 08 липня 2022 року втратив право на користування транспортним засобом, про що він достеменно був обізнаний.
З 11 липня 2022 року позивачем направлено відповідачу ще три вимоги про повернення транспортного засобу, технічного паспорту та ключів від нього. Однак, кожну з них відповідачем було проігноровано. Транспортний засіб не повернуто.
Вказані факти свідчать, що відповідач, будучи достеменно обізнаним про те, що з 08 липня 2022 року втратив право користування транспортним засобом, та зобов`язаний був його повернути позивачу, умисно заволодів автомобілем Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 та користувався ним.
У зв`язку з чим, до слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позивачем направлено заяву про порушення кримінального провадження. За даним фактом року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1202204103001378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 серпня 2022 року позивачем було подано позовну заяву до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.
В телефонних розмовах з представником позивача відповідач наголошував на тому, що транспортний засіб знаходиться в технічно несправному стані (зокрема, в нього вийшов з ладу двигун) при тому, що до моменту незаконного заволодіння транспортним засобом, він проходив технічне обслуговування у офіційного дилера автомобілів Skodа в м. Дніпро. Тому позивач припускає те, що відповідач пошкодив автомобіль, чим завдав позивачу матеріальної шкоди.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року по справі № 201/5656/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смег Україна» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено та вирішено витребувати у ОСОБА_1 автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , видане Центром 8047, один комплект ключів.
За інформацією з Інформаційного порталу Національної поліції України щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які керують автомобілем Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме 20 квітня 2023 року та 18 серпня 2023 рокуц ОСОБА_1 було скоєно адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а 04 травня 2023 року - ОСОБА_2 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, яка є співмешканкою ОСОБА_1 ..
Також, на вказаному автомобілі відповідач потрапив в ДТП влітку 2023 за адресою м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 53 та в автомобілі був пошкоджений задній бампер іншим учасником дорожнього руху.
13 листопада 2023 року оголошено в розшук транспортний засіб - легковий автомобіль марки: Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , чорного кольору (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серії НОМЕР_4 , видане Центром 8047, який належить на праві приватної власності ТОВ «Смег Україна».
В лютому 2024 року ТОВ «Смег Україна» отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1 ДІ № 00466938 від 08 січня 2024 року, винесену Головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Балковим Є.І., до якої додано ряд фотографій транспортного засобу.
Оскільки стягнення за постановою накладена на Генерального директора «Смег Україна» Гайдука О.Ю. (як керівника власника автомобіля), штраф було сплачено безпосередньо Гайдуком О. Ю..
ТОВ «Смег Україна» було подано органу досудового розслідування клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ № 00466938 від 08.01.2024, з копіями фотозвіту факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.
19 травня 2024 близько 19:43 годин на дійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_4 , про те, що за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 46 перебуває автомобіль Skoda Rapid реєстраційний номер НОМЕР_5 , який оголошено в розшук в рамках кримінального провадження № 12023041030004280 від 27 жовтня 2023 року.
19 травня 2024 року в період часу з 21.00-21.25 слідчим слідчо-оперативної групи ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд автомобіля Skoda Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW 5MG, реєстраційний номер НОМЕР_6 , шасі № НОМЕР_2 , чорного кольору, який вилучено до майданчику розташованому в Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а та визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
21 травня 2024 року на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було накладено арешт на автомобіль Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSI/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
Дніпровським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 15 листопада 2024 року кримінальне провадження закрито. До закриття кримінального провадження, транспортний засіб весь час знаходився на майданчику розташованому в Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для його повернення власнику, необхідно було викликати евакуатор, у зв`язку з його пошкодженим станом та не придатності до експлуатації.
ТОВ «Смег Україна» замовлено проведення автотоварозначого дослідження комерційного транспортного засобу (КТЗ) у експерта - автотоварознавця ОСОБА_5 . Відповідно до висновку № 10251 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ від 26 травня 2025 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ, становить: 122 953 гривні 28 коп.
Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, змістом права власності є права власника щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 ст. 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколи до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права
Згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: I) повернення виконаного за недійсним правочином. 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язані, 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Правова позиція Верховного Суду України від 11 листопада 2017 року по справі №3- 1185гс17: За змістом положень ст. 1214 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Статтею 1192 встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Отже, на цей час ТОВ «Смег Україна» має намір стягнути з відповідача кошти на виконання відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 у розмірі 122 953 гривні 28 коп.
Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Право на судовий захист гарантується Конституцією України (статті 8, 56, 129-1), міжнародними договорами України і включає, у тому числі, і право на виконання судового рішення у розумний строк, яке реалізується за допомогою створення державою умов і забезпечення виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України, пункт перший статті 6 Конвенції).
Конституція України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Ці положення також відображені у статтях 1, 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», із уточненням щодо кола осіб, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.
З урахуванням комплексного аналізу статей 3, 15, 16, 23, 1167 ЦК України компенсація за порушення права на виконання судового рішення у розумний строк як захід відповідальності держави має на меті відшкодування заподіяної немайнової шкоди фактом порушення процедурних умов, що забезпечують реалізацію цього права упродовж розумного строку, незалежно від наявності чи відсутності вини органів, на які покладено обов`язок щодо виконання судових актів, інших державних органів та їх посадових осіб, хоча законом у цьому випадку передбачена умисна форма вини особи, що завдала моральної шкоди.
Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). 
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» від 26 квітня 2005 року, заява № 29439/02; у справі «Крищук проти України» від 19 лютого 2009 року, заява № 1811/06).
Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЦПК України, умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. І ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно ч. 1 ст. 276 ЦПК України клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.
Таким чином, враховуючи ціну та предмет цього позову, обставини справи, а також вищенаведені норми ЦПК України ця справа має бути віднесена судом до категорії малозначних справ та вона має розглядатись у порядку спрощеного позовного провадження.
Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Лишені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123).
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Б. \У проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).
Отже, вказаними діями, пов`язаними з не поверненням своєчасно позивачу його автомобіля відповідачем, порушеннями правил дорожнього руху, позивачу завдано матеріальних збитків, моральну шкоду, він поніс витрати та інш.. Позивач звернувся з цим питанням до відповідача, але фактично отримав відмову. Матеріальна шкода повинна відшкодовуватися повністю в межах фактичних витрат на ремонтно-відновлювальні роботи з урахуванням зносу автомобіля і втрати товарної вартості, а в разі знищення автомобіля – його ринкова вартість. 
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 3, 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Стосовно відшкодування збитків, шкоди з урахуванням витратна ремонт автомобіля, втрати товарної вартості, позивач і звернувся до відповідача з питанням виплати йому вказаної суми, але фактично була відмова.
Позивач вважає таку відмову цього відповідача у виплаті вказаних збитків у повному розмірі безпідставною, оскільки у відповідності до ст. 82 ЦПК України рішення суду, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з п. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Суд приймає до уваги наданий стороною позивача висновок експерта, оскільки його дослідження проведено без порушення Методики товарознавчої експертизи, він має досвід і стаж, відповідну ліцензію і посвідчення експерта, він попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.
Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
До скоєння дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного позивачу автомобіля призвели виключно дії ОСОБА_1 .. Саме його дії знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з завданням збитків і шкоди позивачу. Вказано підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем.
Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Твердження відповідача про несправедливі межі відшкодування завданої шкоди необгрунтовані та є такими, що не прийматися судом до уваги судом з огляду на наступне. 
Розмір завданих матеріальних збитків позивача було підтверджено висновком атестованого судового експерта Крутінь В.І. від 26 травня 2025 року № 10251, який має досвід проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості заподіяних матеріальних збитків майже 15 років, має вищу технічну освіту, відповідну кваліфікацію, підтверджену свідоцтвом № 1382 від 30 жовтня 2009 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України, яке наявне в матеріалах справи. Також перед проведенням експертизи експерт був попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384, 385 КК України за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу і інш..
Тобто, враховуючи викладене, суму завданих матеріальних збитків встановлено кваліфікованою особою, відповідно до вимог чинного законодавства. Судовим експертом Крутінь В.І. відповідно до проведеної експертизи та наданого, за її результатами, висновку № 10251 від 26 травня 2025 року, встановлено суму завданих матеріальних збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка визнала свою вину та вина якої була встановлена судом, у розмірі отже висновок експерта не може ставитися під сумнів відповідачем.
Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим будо б відновлення свого порушеного права.
На цьому наголосив у своєму рішенні Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/7666/19. Судді ВС підкреслили, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
ВС наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Норми статей 1166, 1188 Цивільного кодексу України передбачають презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Закон не покладає на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Такі висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У даному випадку вина відповідача доведена у ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2024 року.
Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На відповідні відносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, далі - Конвенція» та ст. 41 Конституції України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Лишені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123).
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Б. \У проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).
На підставі вказаного суд приходить до висновку щодо загальної вартості завданих відповідачем матеріальних витрат, які підлягають відшкодуванню, та які складаються з: 1) вартість матеріального збитку за експертним висновком, кошти на виконання відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 у розмірі 122 953 гривні 28 коп., 2) моральна шкода у розмірі 15 000 гривень, витрати на проведення автотоварозначого дослідження комерційного транспортного засобу у сумі 8000 гривень і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. (на час подання позову).
Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач, не сплатив позивачу відшкодування в повному обсязі шляхом шкоди, збитків. Отже, у цього відповідача є прострочення цим відповідачем у виплаті відшкодування у вказаній виплаті. Але позивач не надав розрахунку відсотків, пені і не наполягав на задоволенні цих вимог.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що - містить відповідну норму права.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача частково задоволено, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог.
Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). 
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 5 ЦПК України визначені способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. 
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням. 
Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачем позовних вимог в частині їх обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються. 
При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 122 953 гривні 28 коп., моральну шкоду у розмірі 15000 гривень, витрати на проведення автотоварозначого дослідження комерційного транспортного засобу у сумі 8000 гривень і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., а всього 148 375 грн. 68 коп..
Таким чином обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають частковому (стосовно моральної шкоди) задоволенню в межах заявлених і доведених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 15, 16, 18, 22, 23, 265, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194, 1195 ЦК України, ст. 3, 12, 28, 29, 30, 33, 33-1, 35-37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт: серія. НОМЕР_7 , виданий 28 грудня 2009 року Жовтневим РВ ДМУГ УМВС України в Дніпропетровській обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смег Україна», код за ЄДРПОУ 35996300, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda марки (моделі) Rapid Ambition 1.2 TSl/66kW SMG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - у розмірі 122 953 (сто двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 28 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смег Україна», код за ЄДРПОУ 35996300, моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень, витрати на проведення автотоварозначого дослідження транспортного засобу у сумі 8000 гривень і витрати на оплату судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., а всього 25 422 грн. 40 коп..
В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , на користь держави судовий збір (за вимоги про стягнення моральної шкоди) в сумі 2 422 грн. 40 коп..
Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -