справа №760/36368/25
провадження №2/760/11543/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
2 квітня 2026 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В.,
за участі секретаря судового засідання Гержової С.О., в присутності представника позивача Харченка П.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, поданим в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позовних вимог та позиції позивача.
 
Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; позбавлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; передачу малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації як органу опіки та піклування; стягнення з ОСОБА_3 на користь дитини аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з ОСОБА_4 на користь дитини аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; направлення копії рішення суду після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. 
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі є батьками малолітньої ОСОБА_2 , однак тривалий час свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про стан здоров`я дитини, не забезпечують належних умов для її проживання, розвитку та виховання, не виявляють інтересу до її долі, а також після фактичного вибуття дитини із сім`ї не вчинили жодних реальних дій, спрямованих на її повернення в родину, не відвідували дитину, не цікавилися її станом здоров`я, не надавали матеріальної допомоги та не вживали заходів для відновлення належного виконання батьківських функцій.
Позивач зазначив, що підставою для звернення до суду стала сукупність встановлених під час роботи з родиною фактів: неналежні умови проживання дітей, відсутність належного догляду, невиконання матір`ю та батьком елементарних обов`язків по утриманню, лікуванню, догляду та вихованню дитини, байдужість до подальшої долі малолітньої, а також фактичне залишення дитини без батьківського піклування.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що в даному випадку позбавлення відповідачів батьківських прав є необхідним і таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки інші заходи впливу позитивного результату не дали, а подальше збереження за відповідачами статусу батьків за відсутності реального виконання ними своїх обов`язків лише створює правову невизначеність щодо подальшого влаштування дитини.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30.01.2026 відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.51-53).
Ухвалою суду від 02.03.2026 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.65).
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки до суду не надали, заяв про відкладення розгляду справи не подали, відзивів на позов не подали, будь-яких заперечень по суті позову суду не надали.
Згідно частини першої 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на наведене, враховуючи положення статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що батьками дитини записані саме відповідачі (а.с.11).
Згідно з матеріалами справи, місцем реєстрації батька ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 (а.с.48); місце реєстрації матері - АДРЕСА_2 (а.с.48), фактичне місце проживання матері за матеріалами служби: АДРЕСА_3 .
Як убачається з досліджених судом письмових доказів, 20.01.2025 до служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло письмове звернення громадянки, підписаної як «Ester Esty», про необхідність перевірки умов проживання дітей та виконання їх матір`ю батьківських обов`язків (а.с.14).
У цьому зверненні повідомлялося, що мати двох малолітніх дітей веде неналежний спосіб життя, не забезпечує дітей належним доглядом, перебуває у складних життєвих обставинах, а діти можуть перебувати у небезпеці та потребують перевірки з боку уповноважених органів. Просилося перевірити, чи знаходяться діти у безпеці та чи виконує мати материнські обов`язки. Отримавши вказане звернення, служба у справах дітей розпочала перевірку наведених у ньому фактів у межах своїх повноважень.
На підставі звернення було проведено обстеження умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_3 , про що складено відповідний акт обстеження умов проживання дітей від 20.01.2025 (а.с.15). Із зазначеного акта вбачається, що за вказаною адресою проживає мати дітей ОСОБА_4 разом з дітьми, умови проживання у квартирі є незадовільними, у помешканні наявний безлад, приміщення перебуває у неналежному санітарному стані, умови для повноцінного проживання дітей створені лише частково, мати пояснила, що квартира, в якій вона проживає з дітьми, орендується, щодо старшої дитини ОСОБА_2 встановлено, що декларація з лікарем у місті Києві не укладалася, за результатами обстеження з матір`ю проведено профілактичну бесіду щодо приведення житла до належного стану та усунення недоліків. 
Судом досліджено лист КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва від 22.01.2025 (а.с.16), з якого вбачається, що ОСОБА_2 спостерігалася лікарем-педіатром лише з 26.05.2023 по липень 2023 року, останній прийом дитини відбувся 18.07.2023, мати відвідувала лікаря з дитиною нерегулярно, декларація з лікарем не була укладена, з липня 2023 року мати з дитиною до амбулаторії не зверталася, відповідно до витягу з ЕСОЗ у листопаді 2023 року була укладена декларація з лікарем-педіатром Броварської ЦПМСД Київської області, останній візит туди - липень 2024 року, дитина є не щепленою, на момент січня 2025 року декларація з жодним лікарем-педіатром фактично відсутня. 
Крім того, судом досліджено лист Броварського міського центру первинної медико-санітарної допомоги від 27.01.2025 (а.с.18), згідно з яким на дитину ОСОБА_2 була укладена декларація з педіатром від 01.12.2023, з моменту укладення декларації дитина була на огляді лише двічі - 01.12.2023 та 07.12.2023, 18.01.2024 мати забрала медичну картку дитини у зв`язку зі зміною місця проживання, дитина не щеплена за віком, зі слів медичних працівників, мати дитину до лікаря не водить, на телефонні дзвінки лікаря та медичної сестри не відповідає. 
З листа Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб від 24.02.2025 вбачається, що 19.02.2025 та 20.02.2025 фахівцями центру було здійснено вихід за адресою проживання родини ОСОБА_4 . Зазначено, що двері квартири ніхто не відчинив, сусіди від будь-якої інформації щодо родини відмовилися, було залишено повідомлення із запрошенням до центру, однак у вказаний час ніхто до центру не з`явився та не зателефонував. У зв`язку з відсутністю зв`язку з родиною провести оцінку потреб сім`ї не вдалося.
З повідомлення КНП «Київська міська клінічна лікарня №5» від 07.08.2025 (а.с.24) вбачається, що з 29.07.2025 дитина перебувала у закладі охорони здоров`я, правовою підставою визнання дитини такою, що позбавлена батьківського піклування, став акт органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.07.2025, за час перебування дитини в закладі охорони здоров`я жоден з батьків не звертався з питання повернення дитини до родини, жодних відомостей про прояв батьківської турботи або зацікавленість долею дитини не встановлено.
29.07.2025 до Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві по спецлінії 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 залишила малолітню доньку ОСОБА_5 та більше доби не поверталася за нею (а.с.26).
З 06.08.2025 по теперішній час малолітня ОСОБА_6 перебуває у Київському міському центрі соціальної підтримки дітей та сімей служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради.
Згідно Наказу Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації від 07.08.2025 № 85-с ОСОБА_2 було взято на облік служби як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.29).
Відповідно до інформації центру соціальних служб від 01.10.2025 та 03.10.2025, відповідачі не виконують пункти плану обов`язкового соціального супроводу, не реагують на повідомлення та дзвінки в телефонному режимі.
ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП та до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України; ОСОБА_4 притягувалася до кримінальної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
IV. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України .
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень статті 7 СК України.
Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно статті 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із частиною 1 статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
За змістом статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки та піклування.
Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.
Положеннями пункту 5 статті 167 СК України визначено, що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
За правилами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом сімейно-правової відповідальності. Такий захід допускається лише за наявності достатніх, переконливих і належних доказів того, що поведінка батьків носить винний, свідомий, тривалий і системний характер, а також що застосування менш суворих заходів не забезпечить належного захисту прав та інтересів дитини.
Суд виходить з того, що ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не забезпечують дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з дитиною, не створюють умов для її фізичного, духовного та морального розвитку, не цікавляться її внутрішнім світом, не виявляють турботи та відповідальності за її долю.
У цій справі судом встановлено не окремі епізоди недбалості, а саме сталу модель поведінки обох відповідачів, яка свідчить про їх фактичне самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_2 .
Так, матір дитини не забезпечила належного медичного супроводу дитини, систематично не зверталася з дитиною до лікарів, не забезпечила дитині проведення щеплень за віком, не реагувала на дзвінки медичних працівників, уникала контакту з центром соціальних служб, не усунула виявлених під час обстеження житлово-побутових недоліків, фактично залишила дитину без належного піклування, внаслідок чого дитина була доставлена до лікарні як така, що позбавлена батьківського піклування, після поміщення дитини до закладу охорони здоров`я та подальшого влаштування до центру соціальної підтримки дітей і сімей не виявила реальної ініціативи до повернення дитини, не відвідувала її і не цікавилася її станом. 
Батько дитини, у свою чергу жодним чином не проявив себе як особа, що реально виконує батьківські обов`язки, не довів участі у вихованні, утриманні чи лікуванні дитини, не звертався до служби у справах дітей щодо повернення дитини, не відвідував дитину під час її перебування у відповідних закладах, не виявляв інтересу до її життя та здоров`я, не надав жодних доказів матеріальної участі в утриманні дитини або наміру взяти її на виховання. 
Суд особливо звертає увагу на те, що поведінка відповідачів не змінилася і після того, як дитина фактично вибула із сім`ї. Саме ця обставина є ключовою для висновку суду. Якби відповідачі дійсно були зацікавлені у збереженні сімейного зв`язку з дитиною, вони б вживали активних дій: зверталися до органу опіки, центру соціальних служб, закладу, де перебуває дитина, намагалися усунути причини, що перешкоджали належному вихованню дитини, відвідували її, надавали допомогу, цікавилися станом здоров`я. Однак нічого з наведеного в матеріалах справи не встановлено.
Навпаки, усі досліджені докази свідчать про повну байдужість відповідачів до долі малолітньої дитини.
Суд, вирішуючи цю справу, виходить з принципу найкращих інтересів дитини та враховує, що малолітня ОСОБА_2 на момент виникнення спірних правовідносин була дитиною віком трохи більше двох років. Це вік, коли дитина є абсолютно залежною від дорослих, потребує щоденного і безперервного догляду, харчування, медичного нагляду, безпеки, психологічної стабільності та сталого емоційного зв`язку з особою, яка про неї піклується.
Фактичне залишення такої дитини без належного нагляду та подальша байдужість батьків до її долі свідчать про грубе нехтування найелементарнішими обов`язками матері та батька.
Суд також бере до уваги, що подальше формальне збереження за відповідачами статусу батьків при повній відсутності фактичного виконання ними батьківських функцій не відповідає інтересам дитини, оскільки перешкоджає вирішенню питання її стабільного правового статусу, подальшого сімейного влаштування та належного захисту її особистих і майнових прав.
Матеріали справи не містять даних про наявність осіб із числа близьких родичів, яким у встановленому законом порядку могла б бути передана дитина на виховання та утримання. Саме тому вимога позивача про передачу малолітньої ОСОБА_2 на опікування Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації як органу опіки та піклування є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам пункту 5 статті 167 СК України.
Відповідно до вимог статей 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Суд бере до уваги, що позивач просить стягнути з кожного з відповідачів аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
З огляду на вік дитини, її повну залежність від дорослих, відсутність будь-якої участі батьків у її утриманні, а також враховуючи характер позовних вимог, суд вважає такий розмір аліментів обґрунтованим, справедливим і таким, що відповідає інтересам дитини.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з солідарно з відповідачів в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, поданий в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації як органу опіки та піклування. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,солідарно в дохід держави судові витрати у справі в розмірі 1211,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для внесення відповідних відомостей та виконання вимог закону. 
Роз`яснити відповідачам, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати або батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. 
Заочне рішення може бути переглянуте Солом`янським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справа розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 02.04.2026.
Позивач: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, просп. Повітряних Сил, 41, м. Київ, 03151, код ЄДРПОУ 37378937.
Відповідач 1: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .
Відповідач 2: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, бульвар Вацлава Гавела, 1/28, м. Київ, 03067, код ЄДРПОУ 26087820.

Головуюча суддя         Наталія СЕРДЮК