ЄУН: 336/794/26
Провадження №: 2/336/1738/2026 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Прохорової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений договір № 4847683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами договору відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 7000 грн., строком на 360 днів: з 29.07.2024 по 24.07.2025, які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки кожні 20 днів. На пільговий строк 20 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,375 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «ПУМБ». Відповідачка умови договору не виконала у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 41099,86 грн., яка складається з наступного: 6676,25 грн. – за тілом кредиту, 22907,08 грн. – за відсотками, нарахованими первісним кредитором, 11516,53 грн. – відсотки, нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» за 115 календарних днів. 31.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 31-1/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача.
Посилаючись на викладені вище обставини, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 41 099,86 грн.
Ухвалою судді від 03.02.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази у справі, а саме з АТ «ПУМБ» наступну інформацію: щодо підтвердження належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжної картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 банком-емітентом якої є АТ «ПУМБ» за період з 29.07.2024 включно та протягом наступних п`яти календарних днів в сумі 7000 грн. за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ: 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що до суду подав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена, шляхом надсилання судової повістки за місцем реєстрації місця проживання, до суду не з`явилась причини неявки суду не повідомила. 
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню частково на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено, що 29.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна»та ОСОБА_1 укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4847683, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 7000 грн., строком на 360 днів, які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки кожні 20 днів. Умовами договору передбачено знижену відсоткову ставку – 0,38% за кожен день користування кредитом та стандартна відсоткова ставка – 1,5%.Кредит надавався у безготівковій формі на банківський рахунок відповідачки № НОМЕР_3 . Договір укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.17-27).
Невід`ємними частинами кредитного договору є Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта, вартість кредиту протягом строку кредитування становить 43225 грн. (а.с.28,29).
Відповідачка була ознайомлена з Паспортом споживчого кредиту (а.с.55-57).
Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Лінеура Україна» затверджені наказом директора ТОВ «Лінеура Україна» №43-ОД від 05.04.2024 (а.с.42-50).
03.01.2024 між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_4 , за умовами якого фінансова компанія, за дорученням Клієнта (Платника) на підставі окремо укладеного договору між клієнтом та споживачем (Отримувачем), за допомогою сервісу Фінансової компанії ініціює переказ коштів в національній валюті України на Платіжні картки Отримувачів (а.с.100-108).
21.02.2022 між ТОВ Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 (а.с.109-114).
12.03.2019 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ Лінеура Україна» укладений договір № РК-П-19/03-01 про переказ коштів (а.с.115-117).
29.07.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 7000 грн. на карту № НОМЕР_1 , про що свідчить лист, адресований ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.118).
В АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська картка № НОМЕР_5 , 29.07.2024 на вказану картку зараховано 7000 грн (кредит) (а.с.135).
Згідно з дослідженим розрахунком заборгованості за договором № 4847683 від 29.07.2024 станом на 31.03.2025 сума заборгованості становить 33083,33 грн. (а.с.30-33).
Згідно з розрахунком заборгованості за 115 календарних днів з 01.04.2025 по 24.07.2025. здійсненого ТОВ «Українські фінансові операції» сума заборгованості становить 11 516,10 грн. – за відсотками, нарахованими за відсотковою ставкою 1,5% (а.с.53-54).
31.03.2025 між ТОВ «Українські фінансові операції» (Фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) укладений договір факторингу № 31-1/03/2025. За умовами договору Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу), а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позику), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.58-67,82,89).
09.12.2025 укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу (а.с.68).
Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу, ТОВ «Українські фінансові операції» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором №4847683 (а.с.51-52).
Згідно з інформацією ТОВ «Лінеура Україна» від 01.04.2025, боржників повідомлено про відступлення прав вимоги в особистих кабінетах (а.с.40).
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» та невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в кредит коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсними не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним установленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме нормам чинного законодавства.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Дослідженими судом матеріалами справи підтверджується, що відповідачка ОСОБА_1 в електронній формі уклала кредитний договір з ТОВ «Лінеура Україна», за умовами якого у безготівковій формі отримала у кредит грошові кошти в сумі 7000 грн.
Зобов`язання щодо повернення отриманих у кредит грошових коштів у повному обсязі відповідачка не виконала, тому виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 6676,25 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, який отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу.
Згідно з умовами кредитного договору, сторони узгодили, що відповідач сплачує відсотки за користування кредитом за зниженою відсотковою ставкою – 0,38%, за стандартною 1,4999%.
Як вбачається з дослідженого судом розрахунку ТОВ «Лінеура Україна» відсотки за кредитним договором нараховані за період з 29.07.2024 по 17.08.2024 за зниженою відсотковою ставкою 0,3751%, з 18.08.2024 за стандартною відсотковою ставкою – 1,4999%.
Згідно з розрахунком ТОВ «Українські фінансові операції» відсотки за 115 календарних днів з 01.04.2025 по 24.07.2025 (в межах строку кредитування) нараховані за відсотковою ставкою – 1,5%.
Між тим, на моменту укладення кредитного договору – 29.07.2024, згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Таким чином відсотки за період за період з 29.07.2024 по 17.08.2024 включно вірно нараховані за зниженою відсотковою ставкою – 0,3751 грн. з урахуванням здійсненого відповідачкою платежу 06.08.2024, сума відсотків за вказаний період становить 275,44 грн., як зазначено у дослідженому судом розрахунку.
Між тим з 18.08.2024 підлягає застосуванню денна відсоткова ставка не більше 1% замість встановленої 1,4999% та 1,5%. Таким чином з 18.08.2024 по 24.07.2025 за 340 днів з відповідачки підлягають стягненню відсотки за відсотковою ставкою 1% за кожен день користування кредитом (тіло кредиту 6676,25 грн.) в сумі 22 699,25 грн.
Всього з відповідачки підлягають стягненню відсотки за вказаним кредитним договором в сумі 22 974,69 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги представником позивача суду надано договір № 01/08/2024-А від 01.08.2024 про надання юридичних послуг, згідно з яким правова допомога ТОВ «Українські фінансові операції» надавалась адвокатом Дідухом Є.О., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт № 4847683 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, детальний опис робіт, заявку на виконання доручення до договору, інформацію про види робіт.
Згідно з актом № 4847683 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, детальним описом робіт, адвокатом надано послуги з правової допомоги в сумі 10 000 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково (на 72 %) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1916 гривень 64 копійки та витрати на правову допомогу в сумі 7200 грн.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284,354 ЦПК України суд, –
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором №4847683 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.07.2024 в сумі 29 650 (двадцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 94 копійки, яка складається з наступного: 6676 гривень 25 копійок– за основною сумою боргу, 22 974 гривень 69 копійок– заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», судовий збір в сумі 1916 (одна тисяча дев`ятсот шістнадцять) гривень 64 копійки та витрати на правничу допомогу в сумі 7200 (сім тисяч двісті) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ: 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, прим.19 літ Н,П.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Савеленко

23.03.26