Номер провадження: 22-ц/813/678/25 
Справа № 497/1433/23
Головуючий у першій інстанції Кравцова А.В.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2023 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.10.2019р. в розмірі 89335,65грн, та судових витрат – в розмірі сплаченого позивачем судового збору – 2684грн, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2023 року задоволено частково позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) – на користь позивача – Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»- на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 (скорочено АТ КБ «ПриватБанк», код ЄРПОУ 14360570, МФО № 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), – заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.10.2019р. в розмірі 72683 (сімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят три) гривень 27 копійок та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судових витрат, а всього, разом – 75367 (сімдесят п`ять тисячі триста шістдесят сім) гривень 27 копійок.
У задоволенні решти вимог позову щодо стягнення інших коштів – відмовити.

Рішення вмотивовано тим, що позовні вимоги за тілом кредиту є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Проте відмовляючи у задоволенні позову частині стягнення заборгованості за «простроченими» відсотками, суд першої інстанції вважав, що банком не доведено, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в інтересах яких діє Ніколаєнко О.М. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 16652,38 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з Відповідача судові витрати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що всі істотні умови кредитування (розмір відсотків, неустойки тощо) узгоджено у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.10.2019 року, що особисто підписна Відповідачем, і розрахунок заборгованості здійснено відповідно до погоджених умов.
Наголошується, що наявність узгодження між сторонами базового розміру процентної ставки – є підставою для задоволення вимог зі стягнення заборгованості за процентами.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представник скаржника АТ КБ «ПриватБанк» Ткаченко Ю.І. в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити в повному обсязі.
Судові повістки надіслані ОСОБА_1 повертались на адресу суду з поміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”.
У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил, тому у суду апеляційної інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час вирішення питання про повідомлення заявниці про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також про можливість розглядати справу за відсутності відповідача.
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.
З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 відповідно до процесуального закону вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та його не явка не перешкоджає розгляду справи.
Додатково  ОСОБА_1 повідомлено шляхом розміщення Одеським апеляційним судом оголошення на офіційному веб-сайті судова влада України про місце, дату та час розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку представника скаржника, щодо розгляду справи за відсутності відповідача, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

02.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 02.10.2019р. (а.с.44), якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та підтверджує той факт, що відповідач був повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», і що вони були надані йому для ознайомлення, однак доказів цього суду не надано (а.с.45-58).
Згідно довідок, наданих позивачем, відповідачу була видана платіжна картка зі строком дії до вересня 2023р., умови кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , неодноразово змінювалися, однак вказані довідки не підписані відповідачем. Вперше кредитний ліміт по платіжній картці був встановлений 02.10.2019р. в розмірі 0 грн, максимальний кредитний ліміт був встановлений 29.12.2021р. в розмірі 75000грн, а 26.12.2022р. - зменшений до 0грн. (а.с.42-43).
Згідно виписки про рух коштів по картковим рахункам на ім`я ОСОБА_1 станом на 10.03.2023р., вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався платіжними картками, в тому числі наданими кредитними коштами, протягом періоду з 02.10.2019р. до 09.07.2022р. (дата останньої операції по картці – поповнення картки, а.с. 7-41).
Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.12.2010р. станом на 10.03.2023р. за відповідачем ОСОБА_1 утворилася заборгованість в розмірі 89335,65 грн, з яких: 72683,27 грн - заборгованість за кредитом, 16652,38 грн - заборгованість за "простроченими" відсотками. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Законність рішення суду в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, колегією суддів не перевіряється, оскільки зазначене не є предметом апеляційного оскарження.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за «простроченими відсотками», а тому апеляційний суд переглядає судове рішення саме в цій частині.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту та відмову у стягненні заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд першої інстанції застосував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, проте дійшов висновку про відмову в частині позовних вимог про стягнення процентів, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується та, відповідно, приймає доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 02.10.2019 року ОСОБА_1 власноруч підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, йому було відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку № НОМЕР_3 Універсальна, встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн, який згодом було збільшено до 25000грн.
Зі змісту Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02.10.2019 року, яка власноруч підписана ОСОБА_1 вбачається чітко встановлені умови кредитування.
Так, в п. 1.2 Основні умови кредитування зазначено: тип кредиту — відновлювальна лінія, сума кредитного ліміту.
В п.1.3 - Процентна ставка: 43,2% річних для карт Універсальна, 42,0 % річних для карт Універсальна Gold.
В п.1.4 — порядок повернення кредиту (Повернення кредиту здійснюється шляхом: п договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта: шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту.
Також, зазначено, розмір мінімального обов`язкового платежу:
- 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно;
- 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.).
В п.1.5 - Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором:
2.1.1.8.1. За несвоєчасне виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання за цим Договором Банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних: 86.4 % - для карт Універсальна. 84,0 % - для карт Універсальна Gold.
Таким чином, всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо) узгоджено у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.10.2019 року, яка особисто підписана Відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Підписавши 02.10.2019 року Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг; відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами.
Крім того, ОСОБА_1 користувався коштами, погашав заборгованість, отже приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, погоджувався із розміром боргу, в тому числі із нарахованими відсотками, Договір №б/н від 02.10.2019 року не оспорював у встановленому законом порядку, недійсним чи неукладеним договір не визнано, що вказує на згоду з усіма умовами цього договору.
Користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення боргу, ОСОБА_1 фактично погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, що діяли на момент укладення Договору, а також, продовжуючи користуватися коштами, приєднався до редакції тих Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, що діяли на момент користування коштами.

Згідно із статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 002.10.2019 року, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах, Паспорті споживчого кредиту. Тобто, між Банком та Позичальником укладено договір у письмовій формі, що складається із декількох частин, укладення якого в такій формі чинному законодавству не суперечить.
Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті кредиту, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 16652,38 грн, обов`язковість сплати яких позичальником передбачена положеннями договору та нормами цивільного законодавства.
Відтак, доводи апеляційної скарги скаржника знайшли своє підтвердження матеріалами справи, та приймаються до уваги колегією апеляційного суду.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасуванню та постановленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» потрібно стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4026 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2023 року в оскарженій частині скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором б/н від 02.10.2019 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за процентами за кредитним договором б/н від 02.10.2019 року в розмірі 16652,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4026 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький