номер провадження справи 33/12/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2026 Справа № 908/251/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) представників сторін матеріали справи № 908/251/26
за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “АВТО АСТРА” (49051, м.Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9Д, ідентифікаційний код 45492853)
про стягнення 855938,06 грн.
СУТЬ СПОРУ: 

До Господарського суду Запорізької області звернулася Запорізька міська рада з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “АВТО АСТРА” доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 24.09.2024 по 31.12.2025 в сумі 855938,06 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період з 24.09.2024 по 31.12.2025 відповідач фактично користувався земельною ділянкою площею 0,8106 га, кадастровий номер 2310100000:01:013:0045, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, яка належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, без оформлення документу, що посвідчує право оренди. У зв`язку з цим позивач вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу недоотримані доходи за спірний період у сумі 855938,06 грн.
Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 16, 526, 632, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, Закону України “Про оренду землі”.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/12/26, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 11.03.2026.
Копію ухвали суду доставлено електронних кабінетів сторін 09.02.2026 після 17-ї години, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
За приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи викладене, копія ухвали вважається врученою сторонам 10.02.2026.
23.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги в обсязі 352770,70 грн. Вказує, що твердження позивача про безоплатне користування відповідачем земельною ділянкою є невірним, адже відповідач нараховував та сплачував податкові зобов`язання із земельного податку у спірному періоді. Також, на думку відповідача, при розрахунку доходу, отриманого від безпідставно набутого майна слід враховувати повітряні тривоги та часи комендантської години, які безпосередньо впливають на фактичне використання земельної ділянки.
Суд прийняв відзив до розгляду.
25.02.2026 позивач надав відповідь на відзив, відповідно до якого не прийняв контррозрахунок відповідача. Посилання відповідача на періоди повітряних тривог відхилив, оскільки вона не підтверджується законодавством та сталою практикою. Вказав на те, що факт використання відповідачем земельної ділянки підтверджується розміщенням на ній майна відповідача, що свідчить про постійне користування відповідачем усією земельною ділянкою.
Суд прийняв відповідь на відзив до розгляду. 
12.03.2026 від представника відповідача надійшла заява про надання доступу до матеріалів справи в підсистемі «Електронний суд ЄСІТС», яка судом задоволена.
02.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зауважив, що нараховував та сплачував податкові зобов`язання за землю згідно з площею, яка зайнята спорудами відповідача. Натомість позивачем не підтверджено, що відповідачем займається вся земельна ділянка площею 0,8106 га. 
Суд прийняв до розгляду заперечення на відповідь на відзив.
06.04.2026 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких зазначено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2 зареєстровані права власності мають інші власники нерухомого майна на земельних ділянках з іншими кадастровими номерами. 
Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.
Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО АСТРА» (далі – відповідач) набуло у власність об`єкт нерухомого майна: торгово-адміністративний центр літ.Е-2 (інв.10023) загальною площею 561,4 кв.м., торгово-адміністративний центр літ.Е-2 загальною площею 177,34 кв.м., торгово-адміністративний центр літ.Д-2 (інв.10004) загальною площею 237 кв.м. (на підставі договору купівлі-продажу №2737 від 23.09.2024, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г.), які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №460587385 від 16.01.2026.
24.09.2024 відповідач також набув у власність об`єкт нерухомого майна: склад-магазин літ.О, ганок, паркан №10, паркан №11, паркан №13, замощення ІІ загальною площею 123,4 кв.м., службове приміщення літ.П (інв.№10020) загальною площею 31,7 кв.м., службове приміщення літ.Я загальною площею 15,4 кв.м., службове приміщення літ.В загальною площею 9,3 кв.м., адміністративна-побутова будівля літ.Ж1 загальною площею 227,8 кв.м. (на підставі договору купівлі-продажу №2760 від 24.09.2024, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г.), які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №460587385 від 16.01.2026.
Земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, площею 0,8106 га, кадастровий номер: 2310100000:01:013:0045, належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності, згідно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №460588231 від 16.01.2026 (далі – земельна ділянка). 
Відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.10.2025 №9292/5/08- 01-04-01-05 за даними інформаційної бази ДПС України за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:01:013:0045 (площа 0,8106 га), починаючи з вересня 2024 року по теперішній час, відповідач нараховував та сплачував податкові зобов`язання із земельного податку в розмірі 63012,12 грн. 
Згідно з листом Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 19.01.2026 №06.1-14/117 станом на 31.12.2025 сплачено 373396,89 грн. 
Відповідно до інформації Департаменту управління активами Запорізької міської ради, згідно з наявною інформаційною базою (договорів оренди землі, укладених Запорізькою міською радою) на земельну ділянку за кадастровим номером 2310100000:01:013:0045, площею 0,8106 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, договір оренди землі не обліковується. Наведене вище свідчить про безоплатне та безпідставне користування відповідачем земельною ділянкою комунальної форми власності, без правовстановлюючих документів, за період часу з 24.09.2024 по 31.12.2025, що є порушенням вимог ст. 206 Земельного кодексу України щодо платності використання землі. 
28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», яким встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). 
04.12.2024 Запорізька міська рада прийняла рішення №103 «Про внесення змін до рішення від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю». 
Відповідно до додатку до вказаного рішення річний розмір орендної плати за землі іншого призначення становить 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки. 
Відповідно до витягу № НВ-2300106592023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.11.2023 нормативна грошова оцінка земельної становить 31740421,02 грн. у цінах 2023 року. 
Запорізькою міською радою складено розрахунок щодо розміру недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою загальною площею 0,8106 га з кадастровими номерами 2310100000:01:013:0044без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 24.09.2024 по 31.12.2025.
Так, у 2024 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила: 31740421,02 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2023 року) * 1,051 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік) = 33359182,49 грн.
Річний розмір орендної плати за земельну ділянку в 2024 році складав: 33359182,49 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2024 року) * 3% = 1000775,47 грн.
Місячний розмір орендної плати за земельну ділянку в 2024 році складав: 1000775,47 грн. / 12 = 83397,96 грн. в міс.; 
83 397,96 грн. в міс. * 3 міс. = 250193,88 грн. (за період з 01.10.2024 по 31.12.2024).
83 397,96 грн. в міс. / 30 днів вересня = 2 779,93 грн. в день. 
2 779,93 грн. в день * 7 днів = 19459,51 грн. (за період з 24.09.2024 по 30.09.2024).
19 459,51 грн. (за період з 24.09.2024 по 30.09.2024) + 250193,88 грн. (за період з 01.10.2024 по 31.12.2024) = 269653,39 грн. (орендна плата за період з 24.09.2024 по 31.12.2024). 
269 653,39 грн. (орендна плата за період з 24.09.2024 по 31.12.2024) – 63012,12 грн. (фактично сплачено відповідачем за період з 24.09.2024 по 31.12.2024) = 206641,27 грн.
Звідси розмір доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 24.09.2024 по 31.12.2024, складає 206 641,27 грн. 
У 2025 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила: 33359182,49 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2024 року) * 1,12 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік) = 37362284,39 грн. 
Річний розмір орендної плати за земельну ділянку в 2025 році становив: 37362284,39 грн. * 3% = 1120868,53 грн.
1120868,53 грн. – 373396,89 грн. (фактично сплачено відповідачем за 2025 рік) – 98174,85 (фактично сплачена відповідачем за вимогою від 19.11.2025 №01/02-11/2072) = 649296,79 грн.
Розмір доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за 2025 рік, складає 649296,79 грн. 
Загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:01:013:0045 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування), становив: 206641,27 грн. (за період з 24.09.2024 по 31.12.2024) + 649296,79 грн. (за 2025 рік) = 855938,06 грн. 
Згідно зі ст. 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. 
Відповідно до даних офіційного сайту Державної податкової служби України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податковго кодексу України листом від 12.01.2026 № 6-28-0.221-353/2-26 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. 
Беручи до уваги, що за спірний період відповідач користувався вказаною Земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які він отримав від безпідставно набутого майна. 
Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов, як і фактичний добросовісний землекористувач.
До вказаних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 12.04.2017 у справах №922/207/15 та №922/5468/14, а також Вищий господарський суд України у постановах: від 21.07.2016 у справі №922/208/15, від 12.01.2017 у справі №922/51/15, від 04.11.2017 у справі №922/210/15, Верховний Суд у постанові від 09.04.2020 у справі №908/848/18 з аналогічних справ.
Згідно зі статтею 265 Податкового кодексу України плата за землю є складовою податку на майно. 
Статтею 10 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно є місцевим податком. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). 
Відповідно до ст. 288.5.1 Податкового кодексу України розмір річної орендної плати не може бути меншим розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. 
За приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. 
Згідно з положеннями ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 
Несплата Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, який може бути використаний для задоволення нагальних потреб.
Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшив вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком правомірно очікував. 
Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника, щодо спірної земельної ділянки. 
Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.
Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. 
Використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Запорізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. 
Як визначено у ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. 
У відповідності до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Таким чином, з моменту визначення меж та площі земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, зазначені земельні ділянки є цілісним об`єктом цивільних прав, поділ або об`єднання якого можливі лише за умов дотримання процедури розроблення та затвердження землевпорядної документації, передбаченої законодавством, що регулює земельні відносини. До моменту поділу або об`єднання цієї земельної ділянки, права та обов`язки, що виникають у зв`язку з нею, розповсюджуються на всю в площу та у межах, зареєстрованих у Державному земельному кадастрі та визначених попередньою документацією із землеустрою. 
Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 20.01.2021, при відсутності окремої цивільно-правової угоди, щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка переглядається, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). 
Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини «Федоренко проти України» від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. 
У спірних правовідносинах неотримані Запорізькою міською радою кошти від оренди землі підпадають під визначення Європейським судом з прав людини «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності територіальної громади м. Запоріжжя. 
Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. 
Главою 19 Розділу IV Земельного кодексу України (ст. ст. 116, 120-126) визначена певна процедура набуття та оформлення прав на землі комунальною власності громадянами та юридичними особами, яка передбачає звернення до власника землі (територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування) з метою подальшого оформлення права на землю. Вказана процедура є обов`язково для всіх суб`єктів земельних відносин. 
Водночас, за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяжень, які підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. 
Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. З часу виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, виник обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі цього право оренди. 
Відповідачем речові не оформлено та не зареєстровано права на земельну ділянку, на якій розміщено його нерухоме майно, зокрема, не укладено та не зареєстровано договір оренди земельної ділянки, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно
Відповідачем збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міського радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок Запорізької міської ради. 
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди (іншого речового права) щодо земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування ним без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. 
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Вказана правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.
Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві. 
Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію «виправдане очікування», що є загальновизнаною, у тому числі у практиці ЄСПЛ. При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю, як землекористувача, є орендна плата. 
Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, розмір якого визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п.п. 14.1.125, 14.1.136 ст. 14, п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України). 
Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та (п.п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 
Предметом даного позову є стягнення безпідставно збережених коштів на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України в розмірі орендної плати, що належить до сфери приватноправових відносин. 
За суб`єктним складом спір також є приватноправовим, оскільки сторонами спору є суб`єкт господарювання та орган місцевого самоврядування, який діє як представник власника (територіальної громади м. Запоріжжя) земельної ділянки комунальної власності у приватноправових земельних відносинах, а не як суб`єкт владних повноважень.
Отже, системний аналіз змісту пункту 10.1.1. статті 10, підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, статей 40, 41, пункту 265.1.3. статті 265 Податкового кодексу України вказує, що власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм Податкового кодексу України. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20.
Для визначення розміру грошових коштів, які відповідач має повернути, використовується аналогія розрахунку орендної плати відповідно до договору оренди, враховуючи нормативну грошову оцінку такої земельної ділянки, процентну ставку, яка могла застосовуватись у випадку належного оформлення відповідачем права користування такою земельною ділянкою. При цьому грошові кошти, які просить стягнути позивач, не є орендною платою, а є, фактично, її еквівалентом. Іншого механізму розрахунку розміру безпідставно збереженого майна за користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди законодавством не передбачено. Застосування іншого підходу суперечило би презумпції справедливості у порівнянні з іншими добросовісними землекористувачами. 
За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності
Відповідно до вимог ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. 
Згідно з п.п.14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України – будь-який дохід, отриманий резидентами або не резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, визначається доходом підприємства. 
До доходів включається будь-яке збільшення активу або зменшення зобов`язання, згідно з положеннями Бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153. 
Разом з тим, дохід підприємства зменшується на суми витрат, до яких відноситься суми нарахованих податків. 
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. 
Статтею 265 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю є складовою частиною податку на майно. 
Згідно з п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. 
Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування орендною платою за землю є земельна ділянка надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, у розмірі не більше трьох відсотків їх нормативної грошової оцінки.
Посилання відповідача на те, що він займає не всю земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:01:013:0045 загальною площею 0,8106 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, а лише під належними йому будівлями, суд також визнав необґрунтованими, виходячи з такого.
Поштова адреса – м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2 присвоєна не земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:01:013:0045, загальною площею 0,8106 га, за адресою: м.Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, а об`єктам нерухомого майна. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №471106262 від 02.04.2026, яка сформована в пошуку Державному реєстрі речових прав за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, за вказаною адресою зареєстроване право власності мають: 
- Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТП «ТЕХНОПРОМ» (ідентифікаційний код 32845419) на будівля північної прохідної, літ. «И1» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2150419223101), яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:01:013:0073;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОСТОК» (ідентифікаційний код 43293851) на будівлю літ.Б', літ.В', літ.В{2}, П, Ш, опис: зерносклад 5 літ.В{2} інв.№410025 загальною площею 1263,8кв.м.,металевий склад для обладнання та матеріалів літ.Ш інв.№410040 загальною площею 265,3кв.м., зерносклад 2 літ.Б' інв.№410027 загальною площею 1931,5 кв.м., будівля з навісом та побутовим корпусом літ.П інв.№410067, загальною площею 1729,4 кв.м., зерносклад 4 літ.В' інв.№1017,1 кв.м., паркани №19,33,34, ворота №35,36,37,38, колодязі ПГ №31,32, світлосигнальна вишка №29, стрічковий конвеєр №30, берегоукріплення пірс (ГТС 7118) №39, ваги №27, замощення-ІІ, на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «ЗЕРНОСТОК» від 02.12.2019. В цих актах зазначена земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:01:013:0068, площею 1,6842 га., на якій розташоване передане майно.
В інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №471106262 від 02.04.2026 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, зазначені також інші власники нерухомого майн, а саме: ТОВ «АВТОСЕРВІС ЗАПОРІЖЖЯ» (ідентифікаційний код 45739360), ТОВ «МАГЕЛЛАН КЛАБ» (ідентифікаційний код 36065041), ТОВ «ЗЕРНОТЕХСЕРВІС» (ідентифікаційний код 38069451), ТОВ «САТ СИСТЕМС» (ідентифікаційний код 33528362), однак майно вказаних юридичних осіб розташоване на інших земельних ділянках з іншими кадастровими номерами.
Посилання відповідача на те, що в періоди повітряних тривог та комендантської години неможливо було використовувати земельну ділянку у господарській діяльності є необґрунтованим і дане твердження не підтверджується діючим законодавством та сталою практикою. Факт постійного використання відповідачем земельної ділянки підтверджується наявністю на ній нерухомості, що належить відповідачу і жодним чином не пов`язаний із фактичним здійсненням господарської діяльності в такій будівлі на земельній ділянці.
Всі здійснені відповідачем оплати земельного податку позивачем при розрахунку позовних вимог були враховані.
Враховуючи викладене, суд ухвалив стягнути з відповідача на користь позивача дохід, отриманий від безпідставно набутого майна за період з 24.09.2024 по 31.12.2025 в заявленому розмірі 855 938,06 грн., який визнано судом обґрунтованим.
За розгляд позовних вимог Виконавчим комітетом Запорізької міської ради сплачено судовий збір у сумі 10271,26 грн. платіжною інструкцією №103 від 02.02.2026. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 10271,26 грн. за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АВТО АСТРА” (49051, м.Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9Д, ідентифікаційний код 45492853) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна за період з 24.09.2024 по 31.12.2025 в розмірі 855938,06 грн. (вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім грн. 06 коп.). 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “АВТО АСТРА” (49051, м.Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9Д, ідентифікаційний код 45492853) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) судовий збір за подання позову в розмірі 10271,26 грн. (десять тисяч двісті сімдесят одна грн. 26 коп.).
Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 10.04.2026.

Суддя М.В. Мірошниченко