Справа № 471/950/25
Провадження №1-кп/471/18/26 
Номер рядка звіту 197

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Братський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участі секретаря - ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області кримінальне провадження, відомості до яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025152170000139 від 09.07.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теплодар Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення, проходив військову службу по мобілізації на посаді головного сержанта 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - «старший сержант»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
24.02.2022 ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією та того ж дня направлено для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.03.2024 № 69-РС старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду головного сержанта 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 перебував у статусі військовослужбовця по мобілізації.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді головного сержанта 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні - «старший сержант», маючи умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозвіл на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці та час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав 11 (одинадцять) патронів, які є боєприпасами – 5,45 мм (5,45x39мм) військовими патронами та придатні до стрільби, та незаконно придбав 109 (сто дев`ять) патронів, які є боєприпасами – 7,62 мм (7,62x39мм) військовими патронами та придатні до стрільби, які у подальшому незаконно перемістив до приміщення житлового будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 22.07.2025, а саме до моменту проведення обшуку працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_4 ..
22.07.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено 11 (одинадцять) патронів, які є боєприпасами – 5,45 мм (5,45x39 мм) військовими патронами та придатні до стрільби, а також 109 (сто дев`ять) патронів, які є боєприпасами – 7,62 мм (7,62x39 мм) військовими патронами та придатні до стрільби, які останній без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав за місцем свого проживання.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У вчиненому щиро кається.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, яка полягає не тільки в карі, а й у виправленні засуджених, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, його характеристику за місцем проживання та служби, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, не встановлення обставин, які обтяжують покарання.
При цьому суд також враховує висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, відповідно до якого, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб); органом пробації зазначено про середню ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення (а. с. № 34-39).
З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, думку обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора щодо покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд вважає необхідним покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 96-2 КК України та ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання – 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. 
Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Речові докази: 
- 10 патронів калібром 5,45x39 мм (1 патрон в демонтованому стані), одна стріляна гільза, які поміщено до сейф-пакету RІС2179285, який опломбований наліпкою «Миколаївський науково-дослідний експертно криміналістичний центр МВС України» та відповідним чином опечатано;
- 109 патронів калібру 7,62x39 мм (4 патрони в демонтованому стані), які поміщено до сейф-пакету RІС2179299, який опломбований наліпкою «Миколаївський науково-дослідний експертно криміналістичний центр МВС України», та відповідним чином опечатано;
- 4 предмети зовні схожі на магазини від автомата (АК), які поміщено до сейф-пакету WAR1542585, зроблено відповідні записи та завірено підписами слідчих, понятих, спеціаліста та ОСОБА_4 , відповідним чином опечатано, 
які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, конфіскувати у власність держави та передати на потреби Збройних Сил України. 
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 

Суддя                 ОСОБА_1