Справа № 583/1337/25 
Номер провадження 22-ц/816/1547/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 лютого 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Замченко А.О. (суддя-доповідач),
суддів – Петен Я.Л., Черних О.М.,
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.,
у присутності представника ТОВ «Газорозподільні мережі України» – адвоката Формова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу адвоката Цуркана Віктора Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 ,
на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 січня 2026 року в складі судді Савєльєвої А.І., ухвалене в м. Охтирка, Сумської області (повний текст виготовлено 07 січня 2026 року)
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», заінтересовані особи: Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області, Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області, про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню,
в с т а н о в и в :
27.12.2025 заявник ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Цуркана В.І. через систему «Електронний суд» звернувся із заявою, в якій просив стягнути з ТОВ «Газорозподільні мережі України» 4200 грн витрат на професійну правничу допомогу. Заяву мотивував тим, що він звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, для чого користувався професійною допомогою адвоката. Посилаючись на те, що його заяву було задоволено та допущено поворот виконання судового наказу, вважав, що має право на відшкодування понесених витрат.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.01.2026 у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Цуркан В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідженням доказів та неправильну їх оцінку, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою стягнути з ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 4200 грн витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому вказує, що ним надано докази на підтвердження понесених витрат, які є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності та розумності.
27.01.2026 ТОВ «Газорозподільні мережі України» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу адвоката Цуркана В.І., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін. У відзиві товариство зазначає, що розподіл судових витрат врегульований статтями 141, 142 ЦПК України та вирішується виключно за результатами розгляду спору в порядку позовного провадження. Вважає, що законодавець не передбачив розподіл судових витрат у разі скасування судового наказу. Також просить врахувати, що докази на підтвердження понесених судових витрат згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заявником не було надано доказів на підтвердження розміру судових витрат стороною до закінчення судових дебатів. У матеріалах справи також відсутня заява про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Інші учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 , його адвокат Цуркан В.І., представники Охтирського відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області, ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Охтирського відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Газорозподільні мережі України» – адвоката Формова В.В., який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.04.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 3379 грн 47 коп. заборгованості за послугу з розподілу природного газу та судові витрати.
03.04.2025 Охтирським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» 3379 грн 47 коп. заборгованості за послугу з розподілу природного газу, 302 грн 80 коп. судового збору (а. с. 19).

22.07.2025 ОСОБА_1 подав заяву про скасування судового наказу (а. с. 24).
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2025 заяву ОСОБА_1 задоволено та скасовано судовий наказ (а. с. 39).
З постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.08.2025 вбачається, що судовий наказ було частково виконано. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом склав 1288 грн. Сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 239 грн 42 коп. (а. с. 45).
25.11.2025 ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Цуркана В.І. звернувся до суду із заявою про поворот виконання судового наказу (а. с. 50 – 55).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2025 заяву ОСОБА_1 задоволено частково: допущено поворот виконання судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.04.2025. У порядку повороту виконання судового наказу стягнуто з ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 2394 грн 21 коп. У частині вимог щодо стягнення 239 грн 42 коп. виконавчого збору, 284 грн витрат на організацію та проведення виконавчих дій відмовлено (а. с. 123 – 126).
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.01.2026 виправлено описку в судовому рішенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2025 та замінено його назву на правильну «Ухвала іменем України» замість помилкового «Рішення іменем України» (а. с. 149).
Відмовляючи в задоволенні заяви про стягнення 4200 грн витрат на правничу допомогу, місцевий суд виходив з того, що такі витрати не можуть бути стягнуті в наказному провадженні.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.
Цивільним процесуальним кодексом України передбачено можливість повороту виконання рішення.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає в поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.
Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що в передбачених законом випадках вона надається безоплатно, а особа вільна у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази (ч. 1 ст. 258 ЦПК України).
У пункті 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України йде мова про те, що в судовому наказі зазначаються: сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, пунктом 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України передбачена можливість вирішення питання не лише стягнення судового збору, а судових витрат в цілому, до яких, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу, а п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України гарантує відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ухвала, рішення, постанова, судовий наказ).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд вказаних положень процесуального закону не врахував і дійшов помилково висновку щодо відмови в задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат.
Доводи ТОВ «Газорозподільні мережі України», викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що адвокатом не були дотримані вимоги абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подачі доказів на підтвердження понесених судових витрат, є безпідставними, оскільки про витрати на правничу допомогу в сумі 4200 грн адвокат вказав у заяві про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню (а. с. 50 – 55), а докази на підтвердження понесених судових витрат були подані на четвертий день після ухвалення відповідного рішення (а. с. 134 – 136).
Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Цуркану В.І. 4200 грн (а. с. 143 – 145).
З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що суму гонорару в суді першої інстанції необхідно зменшити до 3000 грн, яка буде співмірною зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, відповідатиме критеріям реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності.
Оскільки заяву про поворот виконання судового наказу було задоволено частково (82%), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 2460 грн понесених і документально підтверджених судових витрат (3000 грн х 82%).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 376 ЦПК України з ухваленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу адвоката Цуркана Віктора Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 січня 2026 року скасувати та ухвалити нову постанову.
Заяву адвоката Цуркана Віктора Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 2460 (дві тисячі чотириста шістдесят) грн судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2026 року.

Головуючий – Анна ЗАМЧЕНКО
Судді: Яна ПЕТЕН
Оксана ЧЕРНИХ