Справа №585/4764/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євлах О. О.	
Номер провадження 33/816/490/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря Баришевої А.І., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Максименко Ю. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП, призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наступних обставин.
Так, 09 листопада 2024 року вбачається, що о 18:10:00 в с. Бобрик, вул. Київська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі L 200 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою алкотестера Драгер 6820, показник становить 2,10 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, 09 листопада 2024 року о 18:10:00 год в с. Бобрик вул.Київська,1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі L 200 н.з. НОМЕР_1 , був не уважним, не вибрав безпечної швидкості руху на заокругленій ділянці дороги , не впорався з керуванням допустив наїзд на праве узбіччя по ходу руху транспортного засобу з подальшим наїздом на гараж та паркан. Автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3.б ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та з апеляційною скаргою в якій просив скасувати постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутність в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувану постанову на руки не отримував та не був ознайомлений з матеріалами справи, розгляд справи відбувся у його відсутність, а тому був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу вчасно.
Також апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам, так як суд допустив спрощений підхід при розгляді справі та не з`ясував всіх обставин події, а також додатково повідомив, що після ознайомлення з матеріалами справи ним або його захисником, її буде доповнено в максимально короткі строки із викладенням мотивів та доказів незаконності.
В доповнення апеляційної скарги захисник подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч. 1 ст. 247, ч.6 ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Також у судовому засіданні захисником Максименко Ю. П. було заявлено клопотання про оголошення перерви для підготовки доповнень до апеляційної скарги.
Апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки протокол відносно ОСОБА_1 було складено 09 листопада 2024 року, постанова судом першої інстанції була винесена 20 листопада 2024 року, після чого ОСОБА_1 05 грудня 2024 року було сплачено штраф у розмірі 17 000 грн, що підтверджується копією квитанції яка міститься в матеріалах справи, а 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу. 08 вересня 2025 року захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Шох К. А. через підсистему «Електронний суд» було подано до апеляційного суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а також 08 вересня 2025 року вже іншим захисником Шевченком Д. С. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, після чого 23 грудня 2025 року наступним захисником Максименко Ю. П. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, таким чином апеляційний суд вважає дане клопотання не обґрунтованим та вважає затягуванням процесу, оскільки у захисника було достатньо часу та можливості підготовки для здійснення належного захисту ОСОБА_2 . 
Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Максименко Ю. П., яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як слідує з матеріалів справи її розгляд проводився у відсутність ОСОБА_1 , а копію постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року останньому було направлено в день її постановлення, однак відомостей про отримання ОСОБА_1 цього судового рішення в матеріалах справи немає. 
Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Роменського міськрайонного суду Сумської області, 25 серпня 2025 року, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 20 листопада 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає постановлення оскаржуваної постанови у відсутність особи, відносно якої складено протокол. Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав. Враховуючи встановлене, з метою дотримання права особи на доступ до правосуддя апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як такий що, пропущений з поважних причин. 
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши представлені матеріали та доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, щодо вимог апеляційної скарги то тут слід зазначити наступне.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу як адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, вина останнього у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень була встановлена судом із врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: 
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 169955 від 09 листопада 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 2,10 %;
- рапортом помічника чергового Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Сиротенка Є. В. від 09 листопада 2024 року відповідно до якого останній доповідає про встановлення у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння та скоєння ДТП; 
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №169971 від 09 листопада 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;
- схемою місця ДТП, яка сталася 09 листопада 2024 року;
- письмовими поясненням ОСОБА_1 ;
- письмовими поясненням потерпілого ОСОБА_3 ;
- долученим до протоколу відеозаписом з якого, між іншого, слідує підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту встановлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факту проходження огляду на встановлення цього стану та факт встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння – 2,10 %.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні. 
Щодо тверджень апелянта про те, судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи та постанова не відповідає фактичним обставинам, то апеляційний суд відхиляє дані доводи, оскільки зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає. Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було. Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Що стосується доводів апелянта щодо закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247, ч. 6 ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності то апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 09 листопада 2024 року, а адміністративне стягнення накладене постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року, тобто в межах строку притягнення до відповідальності. Підстав для закриття провадження по справі на підставі ч.6 ст.38 КУпАП апеляційний суд не вбачає. 
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року.
Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.