ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10672/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Андрусенко О. О.,
при секретарі судового засідання Купалової Т. В., 
за участю представника позивача Лилика В. В.,
представника відповідача Карпюк Л. В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, 

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2025 № 0083982407 на суму 340,00 грн, від 11.03.2025 № 0083922407 на суму 23 539,18 грн, від 11.03.2025 № 0083902407 на суму 282 470,31 грн, від 11.03.2025 № 0083912407 на суму 680,00 грн, від 11.03.2025 № 0083972407 на суму 1020 грн, від 11.03.2025 № 0083942407 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 68 801,04 грн; вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2025 № Ф-0083932407 на суму 137 602,08 грн, податкової вимоги від 16.05.2025 № 004943-1303-0320 на суму 346 421,42 грн, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.05.2025 № Ф-5369-0320 на суму 200 205,06 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 з метою дослідження питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 01.08.2019, за результатами якої складено акт від 12.02.2025 №4218/03-20-24-07/ НОМЕР_1 .
На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083982407, №0083922407, №0083902407, №0083912407, №0083972407, рішення №0083942407 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0083932407.
Позивач вважає висновки, що викладені в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 помилковими та необґрунтованими, а прийняті на підставі даного акту перевірки рішення такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.
Так, з акта перевірки вбачається, що під час її проведення контролюючим органом використано, зокрема: свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, декларації про майновий стан і доходи за 2018–2019 роки з додатками, дані щодо нарахування єдиного внеску, інформацію про рух коштів по рахунку в АБ «Укргазбанк», а також інформацію з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб.
В акті перевірки зазначено, що на адресу позивача направлявся запит про надання документів від 08.11.2024 року, однак відповіді на нього отримано не було. Разом з тим, позивач зазначає, що жодних запитів та інших документів від контролюючого органу не отримував, у зв`язку з чим не був обізнаний про проведення перевірки та був позбавлений можливості надати первинні документи. На підтвердження цього посилається на обставини повернення поштових відправлень.
Як убачається з акта перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про непідтвердження витрат позивача за 2018 рік. Не погоджуючись із цим, позивач зазначає, що у спірний період здійснював господарську діяльність з торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, у межах якої закуповував товар з метою його подальшої реалізації. На підтвердження здійснення таких операцій посилається на наявність первинних документів, зокрема видаткових накладних щодо придбання пиломатеріалів.
Крім того, позивач зазначає, що у процесі здійснення експортних операцій отримував сертифікати про походження лісоматеріалів, які видаються на підставі документів, що підтверджують придбання товару.
За твердженням позивача, висновок контролюючого органу про непідтвердження витрат сформований у зв`язку з ненаданням документів під час перевірки, що, у свою чергу, обумовлено його необізнаністю про її проведення.
В акті перевірки також зазначено про заниження позивачем доходу за 2018 рік, що встановлено на підставі інформації банківської установи щодо руху коштів по рахунку позивача. Позивач, заперечуючи зазначені висновки, вказує, що така інформація становить банківську таємницю та, на його думку, отримана контролюючим органом з порушенням встановленого законом порядку.
Також в акті перевірки зазначено, що у період з 01.01.2018 по 01.08.2019 позивач перебував на загальній системі оподаткування. Водночас позивач стверджує, що у зазначений період перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку другої групи, що підтверджується витягом з відповідного реєстру.
З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання (а.с. 46).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.51-58). В обґрунтування цієї позиції вказав, що 09.11.2023 позивачу надісланий запит №15543/6/03-20-24-05-06 щодо надання інформації та документального підтвердження, що стосується встановлених контролюючим органом розбіжностей між сумами задекларованого доходу за 2019 рік та доходу від здійснення експортних операцій, а також повідомлено про обов`язок стати на облік у контролюючому органі за основним та неосновним місцем обліку, повідомити про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (20 – ОПП). Запит отримано позивачем 04.12.2023. 22.12.2023 ФОП ОСОБА_1 надано письмові пояснення, в яких зазначено, що дохід від експорту здійсненого у 2019 році отримано як передоплату у 2018 році, у зв`язку із терміном давності документи на витрати наразі відсутні в наявності, для підготовки яких потрібен час; по знаходженні або відновленні документів, буде подана декларація та сплачені податки. 
08.11.2024 контролюючим органом знову ж надіслано запит за №4335/12/03-20-24-07-20 щодо надання визначеного переліку документів, однак такий повернувся 20.11.2024 з причин «адресат відсутній за вказаною поштовою адресою». 
12.11.2024 20 ГУ ДПС у Волинській області було направлено лист №4350/12/03-20-24-07 до АБ «УКРГАЗБАНК» щодо надання інформації про дотримання резидентом встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків, а саме: спростувати чи підтвердити наявність простроченої дебіторської заборгованості ФОП ОСОБА_1 , по контракту №NP – 18/09/2018 від 18.09.2018. Листом від 03.12.2024 №47807/6 (із грифом «Банківська таємниця») ГУ ДПС у Волинській області повідомлено, що відсутні порушення встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за контрактом від 18.09.2018 №NP – 18/09/2018 укладеним з нерезидентом Nedpal B.V. (Нідерланди).
На підставі наказу від 31.12.2024 №4349-п та повідомлення про проведення перевірки від 31.12.2024 №1246 ГУ ДПС у Волинській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності СПД ОСОБА_1 , з метою дослідження питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 01.08.2019, із врахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Копії відповідних документів надіслано позивачу 02.01.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся 08.01.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною поштовою адресою».
За результатами перевірки складно акт 12.02.2025 №4218/03-20-24-07/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачем:
- пунктів 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.1, 177.2, підпунктів 177.4.1, 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2018 рік на суму 256791,19 грн;
- підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3. пункту 164.1 статті 164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого занижено суму військового збору за 2018 рік на 21399,27 грн;
- пункту 2 частини першої статті 7,частини п`ятої статті 8, частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі – Закон №2464-VI), внаслідок чого занижено суму єдиного соціального внеску за 2018 рік на 137602,08 грн; 
- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.11 статті 177, пункту 176.1«в» статті 176 ПК України, а саме несвоєчасне подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018р. та 2019р.; 
- пункту 121.1 статті 121 ПК України в частині незабезпечення зберігання частини первинних документів, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань.
Позивач зазначає, що в акті перевірки контролюючий орган, посилаючись на лист АБ «Укргазбанк» від 03.12.2024 №47807/6, зробив висновок про отримання ним у 2018 році доходу в сумі 1 444810,86 грн, що не відповідає задекларованому доходу у розмірі 884893,14 грн. На переконання позивача, такі висновки ґрунтуються на недопустимому доказі, оскільки інформація, що становить банківську таємницю, була отримана без дотримання передбаченої законом процедури її розкриття. Однак, інформацію від банківської установи було отримано на підставі запиту з метою перевірки дотримання валютного законодавства та повноти оподаткування, у зв`язку з ненаданням позивачем витребуваних документів та неможливістю їх отримання іншим способом.
За результатами перевірки встановлено заниження позивачем у 2018 році валового доходу на суму 559917,72 грн, завищення витрат та, як наслідок, заниження чистого оподатковуваного доходу на 1426617,72 грн. Це призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 256 791,19 грн, військового збору — 21 399,27 грн та єдиного соціального внеску — 137 602,08 грн.
Також встановлено, що позивач не надав первинних документів, які підтверджують понесені витрати, не забезпечив їх зберігання, не подав у повному обсязі документи на запити контролюючого органу, а також порушив вимоги щодо ведення обліку та своєчасного подання податкової звітності.
Крім того, відповідно до даних інформаційних систем, реєстрація позивача як платника єдиного податку була анульована 30.06.2017, у зв`язку з чим у перевіряємий період він перебував на загальній системі оподаткування.
З урахуванням наведеного, відповідач дійшов висновку про наявність порушень податкового законодавства з боку позивача та правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень і застосованих фінансових санкцій.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав аналогічним доводам позовної заяви (а.с. 108-109).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової економічної експертизи (а.с. 189-190).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 194).
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 заяву заяву представника позивача Лилика В. В. про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі вимоги ГУ ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.05.2025 №Ф-5369-0320У до набрання законної сили рішенням суду у справі №140/10672/25 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкових вимог (а.с. 107-109).
У судовому засіданні 10.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, а представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що 09.11.2023 ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1. статті 20 ПК України та у відповідності до пункту 73.3. статті 73 ПК України звернулось із запитом за №15543/6/03-20-24-05-06 до ФОП ОСОБА_1 , в якому просило надати пояснення та документальне підтвердження щодо формування показників господарської діяльності за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 (а.с. 85-86).
22.12.2023 ФОП ОСОБА_1 були надані письмові пояснення (зареєстровані в ГУ ДПС у Волинській області 22.12.2023 за вх. №33014/6/55), відповідно до змісту яких - дохід від експорту здійсненого у 2019 році отримано як передоплату у 2018 році, у зв`язку із терміном давності документи на витрати наразі відсутні в наявності, для підготовки яких потрібен час; по знаходженні або відновленні документів, буде подана декларація та сплачені податки (а.с. 87).
08.11.2024 на підставі пунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.14 пункту 20.1. статті 20 ПК України, ФОП ОСОБА_1 надіслано запит за №4335/12/03-20-24-07-20 щодо необхідності надання для перевірки наступних оригіналів документів, а саме: книгу обліку доходів (доходів та витрат); - договори (додатки до договорів); накладні на придбання та реалізацію товарів, акти виконаних робіт (наданих послуг); банківські виписки, платіжні доручення, рахунки на оплату та інші первинні бухгалтерські документи; документальне підтвердження стану виконання зовнішньоекономічних операцій: копію контракту (додаткових угод за наявності), доповнень до нього, митних декларацій, платіжних доручень в іноземній валюті, виписок банку, SWIFT повідомлень, оборотно-сальдові відомості по розрахунках з іноземними партнерами за період з початку дії контракту по дату надання інформації, картки рахунків згідно із програмою 1С по зовнішньоекономічному договору та інші документи, які стосуються виконання договору); ТТН-ліс, SMR товарно-транспортні накладні, стан дебіторсько-кредиторської заборгованості по взаєморозрахунках з постачальниками та покупцями, акти заліку зустрічних вимог, довіреності, тощо - інші нормативні документи пов`язані з підприємницькою діяльністю; первинні та інші документи щодо транспортування продукції – з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки (товарно-транспортні накладні (ліс), договори про надання послуг перевезення тощо) та виконання навантажувальнорозвантажувальних робіт; перелік обладнання, яке використовуються в господарській діяльності, місце розташування та документальне підтвердження (у власності та користуванні, у т.ч. на умовах оренди); собівартість одиниці реалізованої продукції - інформацію щодо участі в аукціонах; договори купівлі-продажу лісової продукції( сировини); первинні документи щодо придбання (одержання)/продажу (поставки) товарів або послуг: специфікації-накладні на деревину відпущену, накладні, акти приймання передачі, з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, тощо (а.с. 90). 
Відповіді на запит № 4335/12/03-20-24-07-20 від 08.11.2024 ФОП ОСОБА_1 не надано, лист із зазначеним запитом був повернутий до контролюючого органу 20.11.2024, з причини: адресат відсутній за вказаною поштовою адресою (а.с. 89 зворот).
12.11.2024 ГУ ДПС у Волинській області було направлено лист за №4350/12/03-20-24-07-20 до АБ «УКРГАЗБАНК», щодо надання інформації про дотримання резидентом встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків, а саме: спростувати чи підтвердити наявність простроченої дебіторської заборгованості ФОП ОСОБА_1 , по контракту №NP – 18/09/2018 від 18.09.2018. У разі погашення дебіторської заборгованості контролюючий орган просив надати відомості про надходження валютної виручки або надходження імпортного товару (платіжний документ / митна декларація, дата та сума операції). Додатково просили надати відомості щодо руху коштів по валютних рахунках ФОП ОСОБА_1 (а.с. 86).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.4, 78.1.26 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 ПК України, Закону №2464-VІ та у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на запит ГУ ДПС у Волинській області від 08.11.2024 №4335/12/03-20-24-07-20, відповідно до наказу від 31.12.2024 №4349-п та повідомлення про проведення перевірки від 31.12.2024 №1246, виданих ГУ ДПС у Волинській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності СПД ОСОБА_1 , з метою дослідження питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 01.08.2019, із врахуванням вимог ст.102 ПК України (а.с. 88 зворот, 89). 
За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області складено акт від 12.02.2025 №4218/03-20-24-07/ НОМЕР_1 (а.с.59 зворот - 70), яким встановлено порушення позивачем:
- пунктів 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.1, 177.2, підпунктів 177.4.1, 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2018 рік на суму 256791,19 грн;
- підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3. пункту 164.1 статті 164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого занижено суму військового збору за 2018 рік на 21399,27 грн;
- пункту 2 частини першої статті 7,частини п`ятої статті 8, частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі – Закон №2464-VI), внаслідок чого занижено суму єдиного соціального внеску за 2018 рік на 137602,08 грн; 
- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.11 статті 177, пункту 176.1«в» статті 176 ПК України, а саме несвоєчасне подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2018р. та 2019р.; 
- пункту 121.1 статті 121 ПК України в частині незабезпечення зберігання частини первинних документів, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань.
На підставі вказаного акту перевірки, ГУ ДПС у Волинській області прийняло такі рішення: 
- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083982407 (форми «ПС»), згідно із яким на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54, пункту 117.1 статті 117 ПК України до позивача застосовані штрафні санкції за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 340,00 грн (а.с. 18);
- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083922407 (форми «Р»), згідно із яким на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що спл. фіз. особами за результатами річного декларування», на суму 23539,18 грн, в т. ч. 21399,26 грн за податковими зобов`язаннями, 2139,92 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 15);
- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083902407 (форми «Р»), згідно із яким на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «ПДФО, що спл. фіз. особами за результатами річного декларування», на суму 282470,31 грн, в т. ч. 256791,19 грн за податковими зобов`язаннями, 25679,12 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 13);
- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083912407 (форми «ПС»), яким на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 680,00 грн за платежем «ПДФО, що спл. фіз. особами за результатами річного декларування 11010500» (а.с. 14);
- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083972407 (форми «ПС»), яким на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 та пункту 121.1 статті 121 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн за платежем «Адмін. Штрафи та інші санкції (надх. коштів, контроль за якими закріплено за ГУ ДПС-рай)» (а.с. 17).
За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято (сформовано) та надіслано платнику:
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2025 №Ф-0083932407 про наявність станом на 11.03.2025 заборгованості (недоїмки, штрафу, пені) в розмірі 137602,08 грн (а.с. 21);
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.05.2025 № Ф-5369-0320 про наявність станом на 30.04.2025 заборгованості (недоїмки, штрафу, пені) в розмірі 200205,06 грн (а.с. 23);
- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.03.2025 №008942407, відповідно до якого застосовано штраф у розмірі 68801,04 грн (а.с. 25).
Вказані рішення були надіслані позивачу ГУ ДПС у Волинській області, однак повернулися неврученими із довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 27).
Копії оскаржуваних рішень були надані позивачу разом із листом ГУ ДПС у Волинській області від 20.05.2025 №10507/6/03-20-13-03-06 (а.с.12) у відповідь на його запит.
Позивач, вважаючи винесені рішення протиправними, звернувся із даним позовом до суду.
При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.
Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Нормами пункту 78.4. статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 ПК України.
Відповідно до пункту 79.1. статті 78 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно із пунктом 79.2. статті 78 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Згідно із пунктом 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Нормами пункту 42.5. статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №640/9016/20.
У постанові від 23.05.2022 у справі № 810/3116/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
У цій же постанові Судова палата зробила висновок, що обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків кореспонденції у спосіб, визначений статтями 42, 58 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції.
Як встановлено судом, документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 31.12.2024 №4349-п (а.с.24) відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 ПК України, у зв`язку із не наданням ФОП ОСОБА_1 пояснень та їх документальних підтверджень на запит від 08.11.2024 №4335/12/03-20-24-07-20.
Копію наказу ГУ ДПС у Волинській області від 31.12.2024 №4349-п та повідомлення про проведення перевірки від 31.12.2024 №1246 (а.с.89) було надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 02.01.2025, однак повернуто відділенням поштового зв`язку неврученими 08.01.2025 із довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 88). Відтак в розумінні пункту 42.2 статті 42 ПК України вказані документи вважаються врученими позивачу 08.01.2025 (у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином був повідомлений про проведення перевірки, а тому, відповідачем процедуру проведення перевірки порушено не було.
Щодо виявлених контролюючим органом порушень податкового законодавства позивачем суд зазначає таке.
Як вбачається з акту перевірки від 12.02.2025 №4218/03-20-24-07/ НОМЕР_1 документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення: пунктів 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.1, 177.2, підпунктів 177.4.1, 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2018 рік на 256791,19 грн.
Так, згідно даної банківської виписки (руху коштів по рахунку) встановлено, що СПД-ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік отримав дохід в сумі 1444810,86 грн., проте платником згідно декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік, відображено валовий дохід в сумі 884 893,14 грн.
Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за 2018 рік, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи, та додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи, встановлено заниження валового доходу за 2018 рік на суму 559 917,72 грн.
Суд зазначає, що при перевірці правильності визначення валових витрат за 2018 рік, ФОП ОСОБА_1 не надано документального підтвердження витрат, пов`язаних з отриманням доходу
Згідно пункту 177.2. статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:
177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;
177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;
177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;
177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Згідно підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, не включаються до складу витрат підприємця:
витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;
витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;
витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;
документально не підтверджені витрати.
В ході проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, ФОП ОСОБА_1 не надано книги обліку доходів та витрат, суми дебіторської та кредиторської заборгованості, вартості та кількості залишків ТМЦ, документально підтверджених витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, вартість виконаних робіт, наданих послуг, тощо
Певні підтверджуючі документи надані лише разом із позовною заявою.
Тобто, при перевірці було неможливо визначити вартість ТМЦ, що реалізовані підприємцем за 2018 рік, внаслідок ненадання для перевірки ФОП ОСОБА_1 первинних документів, які підтвердили суми витрат на придбання ТМЦ, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу за 2018 рік.
Позивач не спростував зафіксованого в акті перевірки факту ненадання до перевірки первинних документів.
Суд наголошує, що вимога про надання до перевірки усіх документів, на підставі яких сформовані показники податкової звітності, безпосередньо визначена у письмовому повідомленні від 31.12.2024 №1246 та закріплена у пункті 85.2 статті 85 ПК України.
У постанові Верховного Суду від 23.05.2024 у справі №380/5557/22 Верховний Суд вказував, що з урахуванням положень статті 85 ПК України саме платник податків зобов`язаний надати податковому органу всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Податковий орган має право витребувати певні документи, що належать чи пов`язані з предметом перевірки, в ході її проведення, проте саме на платника покладено обов`язок із надання усіх необхідних документів після початку такої перевірки.
Згідно з пунктом 177.1 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними у пункті 167.1 статті 167 Кодексу.
Суд також повторно зауважує, що позивачу надсилалась, як вимога контролюючого органу про надання пояснень та документального підтвердження господарської діяльності, яка не була виконана, так і копія наказу ГУ ДПС у Волинській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 31.12.2024 №4349-п та письмове повідомлення від 31.12.2024 №1246, були надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №812/821/17 у якій суд вказав, що у пункті 42.2 статті 42 ПК України закріплено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Тобто, позивач належним чином повідомлений про факт проведення щодо нього документальної позапланової невиїзної перевірки.
В той же час позивачем не надано належних та допустимих доказів надання (направлення) контролюючому органу документів бухгалтерського обліку до прийняття рішення за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, враховуючи той факт, що позивачем отримано наказ та повідомлення про проведення перевірки.
Пунктом 44.6 статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Проте, деякі підтверджуючі документи було надано до суду, але податковому органу документи, які додані до позовної заяви документи позивач не надав. Додаткові пояснення про причини не подання документів на вимогу відповідача позивач не надав.
Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 14.08.2024 у справі №560/12984/23 зазначив, що платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.
Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, зокрема, і у постанові від 06.08.2019 у справі №160/8441/18 на те, що платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж строку, передбаченого п. 86.7 ст. 86 ПК України.
У постанові Верховного Суду від 27.05.2024 у справі №380/5557/22 дійшов до висновку, що ненадання платником податків при проведенні перевірки первинних документів які підтверджують його право на формування податкового кредиту з ПДВ, є наслідком його недобросовісної поведінки та підстави для дослідження та врахування таких первинних документів під час судового розгляду, відсутні.
Таким чином, у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. А тому, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.
Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 24.10.2024 у справі №160/4504/23, від 31.07.2024 у справі №380/5630/23, від 06.07.2019 у справі №160/8441/18, від 28.10.2021 у справі №802/880/18-а, від 06.09.2022 у справі №640/772/21, від 14.12.2022 у справі №640/637/19, від 07.02.2023 у справі №640/9880/19, від 03.10.2023 у справі №420/534/20, від 21.01.2025 у справі №140/6001/24.
Отже, встановлені під час судового розгляду обставини справи свідчать, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем п.44.1, п. 44.3 ст.44, п.177.2, п.177.4.1, п.п.177.4.5. ст.177 ПК України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати за 2018 рік на суму 866700,00 грн, та як наслідок, занижено суму чистого оподатковуваного доходу за 2018 рік на суму 1426617,22 грн, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та належними доказами, отже є доведеними.
За таких обставин, суд доходить висновку, що визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 256791.19 грн та військового збору в сумі 21399,27 грн згідно з податковими повідомленнями-рішенням від 11.03.2025 №0083902407 та №0083922407 відповідно, донарахування сум єдиного внеску в розмірі 137602,08 грн згідно з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2025 №Ф-0083932407 та застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 68801,04 грн відповідно до рішення від 11.03.2025 №0083942407 є правомірним, отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083912407, суд зазначає таке.
Пунктом 49.1. статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до пункту 49.2. статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Нормами підпункту 49.18.4 пункту 49.18. статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
Згідно із пунктом 179.1. статті 179 ПК України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 179.7. статті 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до пункту 120.1. статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Як вбачається із акту від 12.02.2025 №4218/03-20-24-07/ НОМЕР_1 на порушення підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 ПК України позивачем не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2018 та 2019 роки.
З огляду на встановлені обставини справи суд вважає вірними вказані доводи податкового органу, оскільки позивач як платник податку був зобов`язаний подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 та 2019 роки.
Однак, ФОП ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 та 2018 роки до податкового органу не подана, доказів протилежного суду не надано, а відтак відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083912407, згідно із яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 680,00 грн (340,00 грн х 2).
Щодо податкового повідомлення-рішення від 11.03.2025 №0083982407, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 340,00 грн за неподання повідомлення за формою 20-ОПП щодо наявності об`єктів рухомого та нерухомого майна, пов`язаних з оподаткуванням, суд зазначає наступне.
Загальні положення щодо обліку платників податків визначає стаття 63 ПК України. Відповідно до пункту 63.1 цієї статті облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Отже, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Разом з тим, Порядок обліку платників податків і зборів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок №1588), розділ VIII якого визначає порядок обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.
Так, пунктом 8.1 Порядку №1588 передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган з основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Відповідно до пункту 8.2 Порядку №1588 об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, є майно та дії, у зв`язку з якими у платник податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У повідомленні за формою №20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Таким чином, платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, протягом 10 робочих днів після їх реєстрації.
Тобто, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.
Згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
З акту перевірки від 12.02.2025 №4218/03-20-24-07/3535213695 слідує, що в ході проведення перевірки СПД-ФО ОСОБА_1 не пред`явлено документів, що підтверджують право власності або договорів оренди нерухомого та рухомого майна, яке використовувалось в господарській діяльності платника, тому перевіркою неможливо встановити кількість об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням. 
Таким чином, суд погоджується з контролюючим органом, який дійшов правильного висновку при винесенні податкового повідомлення-рішення від 17.10.2024 №0289012407, яким застосовано штрафні санкції на суму 340,00 грн.
Щодо скасування податкової вимоги від 16.05.2025 №004943-1303-0320, якою зобов`язано сплатити податковий борг в сумі 346421,42 грн, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:
54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувані ППР було отримано позивачем 20.03.2025 (а.с. 27), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Пункт 56.2 ст. 56 ПК України передбачає, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
У даному випадку позивачем спірні ППР не оскаржувались.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, якщо платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Положеннями ПК України визначено, що податкова вимога письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пункт 14.1.153 статті 14 ПК України).
Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків затверджено наказом Міністерства фінансів України №610 від 30.06.2017.
Податкова вимога формується, якщо платник податків не сплатив у встановлені кодексом строки суму узгодженого грошового зобов`язання, непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному в кодексі. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Таким чином, враховуючи те, що позивач не сплатив зазначені в податкових повідомленнях-рішеннях від 11.03.2025 №0083902407, №0083912407, №0083922407, №0083972407, №0083982407, вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2025 №Ф-0083932407, рішенні про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.03.2025 №0083942407 суми протягом десяти робочих днів та не оскаржила такі рішення, станом на 14.05.2025 за позивачкою рахувався податковий борг, який виник в результаті несплати нарахованих зобов`язань, то відповідно відповідачем правомірно сформовано податкову вимогу від 16.05.2025 №0004943-1303-0320.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679).

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 19.03.2026