ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1474/25  Номер провадження 22-ц/814/597/26	Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
Суддів Бутенко С.Б., Пікуля В.П.
при секретарі Філоненко О.В.
за участю представника АТ «Державний ощадний банк України» Горбаня С.В., представника ОСОБА_1 адвоката Приходько О.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Приходько Оксани Ярославівни на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 липня 2025 рокуухвалене у складі головуючого судді Турченко Т.В., повний текст судового рішення виготовлено – 30.07.2025 року,
у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління Акціонерного товариства» «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління Акціонерного товариства» «Ощадбанк» про захист прав споживачів,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У лютому 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Позов мотивовано тим, що 04.12.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено заяву про приєднання №971491/211117 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. 
Підписанням даної заяви, ОСОБА_1 приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеного на офіційному сайті АТ «Ощадбанк». Відповідно до умов договору відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надано 5000,00 грн. на споживчі цілі на строк 60 місяців з фіксованою процентною ставкою 38.00 % річних із сплатою щомісячно. 20.11.2020 року між банком та відповідачем було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою кредитний ліміт було збільшено до 250000,00 грн. 
Факт отримання кредиту підтверджується відповідними виписками по наданому рахунку. Проте, ОСОБА_1 належним чином умов договору не виконував, в зв`язку з чим станом на 21.02.2025 року виникла заборгованість в сумі 153713,16 грн., яка складається з 128695,56 заборгованості за основним боргом, 21527,58 грн., процентів за користування кредитом, 2792,02 грн. заборгованості за основним боргом (інстолмент) та 698,00 грн. процентів за користування кредитом (інстолмент). 
Просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 153713,16 грн. та понесені судові витрати в сумі 3028,00 грн.

07.04.2025 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживача.
В зустрічному позові вказував на те, що він є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. 11.09.2024 року, він перебуваючи у відрядженні у селі Галущина Гребля, об 11-й годині вирішив перевірити через мобільний додаток «Ощад24/7» залишок коштів на своїх картках: кредитній № НОМЕР_2 та зарплатній № НОМЕР_3 . Увійти до свого акаунта в додатку не вдалося, оскільки програма не приймала введений код доступу для входу. 
Кілька разів безуспішно намагався увійти в додаток через функцію «Забули код доступу», але постійно отримував повідомлення, що пароль введений невірно. Після цього, зателефонував до відділення АТ «Ощадбанк», де співробітниця відділення ОСОБА_2 запропонувала звернутися на гарячу лінію Ощадбанку. 
Напередодні 10.09.2024 року, йому у цьому відділенні АТ «Ощадбанк» замінили зарплатну картку, і він вважав, що саме після цієї заміни виникла проблема. Після заміни картки, в той же день 10.09.2024 року, вирішив «зайти» у месенджер Телеграм у додаток Ощадбот для контролю своїх безготівкових витрат, щоб з рахунку не знімалася місячна абонплата в розмірі 300 грн. О 13:46 «віртуальний менеджер» запропонував, як і раніше, ввести його номер телефону для початку обслуговування з дописом «Все для вашої безпеки». Далі - ввести останні 4 цифри номеру його картки. Після цього з`явилася опція «За для ідентифікації ЧАТ-БОТ онлайн, як клієнт пройдіть верифікацію Ощад онлайн. Зараз на ваш номер телефону очікуйте дзвінок від ОЩАДБАНКУ для входу в опцію «Онлайн Банкінг ЧАТ-БОТ»». Далі - введіть код, котрий ви отримали: 3270. Наступна опція: «Для продовження роботи в чаті як власник, введіть PIN-код вашої картки». Далі - о 13:50 «Виконується перевірка, очікуйте». О 13:51 Вкажіть питання, яке бажаєте вирішити». О 13:54 вхідний виклик (39 сек) - оператор Ощадбанка запитав, яке питання бажаєте вирішити і запропонував зачекати наступного дзвінка. О 14:03 наступний вхідний виклик (8 хв) - оператор Ощадбанка запропонував зачекати на лінії для вирішення проблеми його питання. По закінченню розмови, його повідомили, що додаток активується після того, як він введе надіслані йому коди і, якщо до нього будуть ще питання, то передзвонить оператор Ощадбанка. О 14:53 - введіть код з СМС, який був надісланий на його номер телефону: 0680. О 14:54 - введіть код з СМС, який був надісланий на ваш номер телефону: 4143. О 14:55 - введіть код з СМС, який був надісланий на номер телефону: 7868. О 14:57 - «Виконується перевірка, очікуйте». 
11.09.2024 року об 11 год. 37 хв. ОСОБА_1 зателефонував на гарячу лінію АТ «Ощадбанк», на вимогу оператора назвав номер зарплатної картки. На запитання оператора, де перебувають платіжні картки, вказав, що банківські картки знаходяться у нього, дані картки нікому не передавав, пін-код нікому не сповіщав. 
Оператор йому повідомила, що невідома особа в м.Миколаєві 10.09.2024 року перевела 155 тисяч гривен з його кредитної картки на його зарплатну картку, на якій був залишок грошей 14935 гривень. Під час звернення до відділення АТ «Ощадбанк» по вулиці Гагаріна, 5 м. Полтави, співробітниця відділення ОСОБА_2 повідомила, що близько 15 000 гривень було витрачено на комісію за операції з переказу кредитних коштів між картками. 
Також повідомила, що на момент блокування карток залишок на зарплатній картці становив 43969 гривень, який складається з кредитних коштів 29034 гривень та власних коштів 14935 гривень. Після цього співробітниця відділення ОСОБА_2 оформила замовлення нових карток. 
12.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного управління поліції для оформлення заяви щодо викрадення невідомою особою коштів з його рахунку в АТ «Ощадбанк». 13.09.2024 року під час дзвінка на гарячу лінію АТ «Ощадбанк», який був здійснений з його телефону в присутності поліцейських, оператор повідомила адресу банкомату в м.Миколаїв, де були здійснені вищезазначені дії, а саме: АДРЕСА_1 . Також оператор повідомила, що 10.09.2024 року для зняття коштів було виконано сім транзакцій: 14:23 -20000 грн., 14:24 - 20000 грн., 14:25 - 20000 грн., 14:26 - 20000 грн., 14:28 - 10000 грн., 14:29 - 5000 грн., 14:31 - 1000 грн. ОСОБА_1 вказав, що в день зняття грошових коштів він перебував у м.Полтаві, орієнтовно з 12 год. по 13 год. оформляв заміну платіжної картки у відділенні АТ «Ощадбанк» по вулиці Гагаріна, 5 м. Полтава, відтак не мав фізичної можливості здійснювати зняття грошових коштів в банкоматі у м. Миколаєві та перебувати одночасно у м.Полтаві. За його заявою до Полтавського районного управління поліції у Полтавській області відкрито кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудового розслідувань під №12024170420001455 від 13.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, його визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні. 
На даний час досудове розслідування триває, підозри жодній особі не пред`явлено. Незважаючи на факт незаконного списання коштів, АТ «Ощадбанк» здійснює нарахування відсотків за використання кредитних коштів, а тому він не погоджується з доводами АТ «Ощадбанк» про те, що зі всіма умовами комплексного банківського обслуговування він був ознайомлений та їх розумів.
З Паспорту споживчого кредиту вбачається, що наведена у ньому інформація щодо умов кредитування, умов повернення кредиту зберігає чинність актуальною до 04.12.2018 року, а спірні операції здійснені 10.09.2024 року. Зауважує також, що фактично ним не надано погодження на збільшення кредитної лінії (Кредиту) до суми 250 000 грн., і він не підписував Заяву на встановлення (збільшення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 25.11.2020 року. Зазначає, що підпис, що міститься в заяві не схожий на його.
Крім того, вказував на те, що Доводи АТ «Ощадбанк» про те, що з номера телефону НОМЕР_4 сесії у чат-ботах АТ «Ощадбанк» за вересень 2024 року відсутні, - не відповідають дійсності. Повідомляє, що 10.09.2024 року близько 13 год., коли у приміщенні відділення банку здійснювалася заміна зарплатної платіжної картки працівниця відділення ОСОБА_2 допомагала йому в налаштуванні чат-бота в Телеграм «Бонус-плюс». 
Однак в позовній заяві банк надає інформацію від Контакт-центру, починаючи з 13:48 год. 10.09.2024 року. Таким чином, оскільки списання грошових коштів з його карткових рахунків відбулося не за його волевиявленням, він повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. 
З огляду на вказане просив суд відмовити у задоволенні первісного позову АТ «Ощадбанк». Задовольнити його зустрічний позов. Визнати відсутнім зобов`язання ОСОБА_1 як позичальника за заявою про приєднання №971491/211117 до договору комплексного банківської обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки), та зобов`язати АТ «Ощадбанк анулювати заборгованість по кредитному ліміту (кредиту), відкритого на ім`я ОСОБА_1 , що виникла з 10.09.2024 року, включаючи нараховані відсотки за кредитом за прострочку по кредиту по дату ухвалення рішення у справі. Судові витрати покласти на позивача за первісним позовом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 липня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення боргу заборгованість в розмірі 153713,16 грн., яка складається з:
-128695,56 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом);
-21527,58 грн. процентів за користування кредитом;
-2792,02 грн. заборгованості за основним боргом (інстолмент);
-698,00 грн. процентів за користування кредитом (інстолмент).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживача відмовлено за недоведеністю.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Представник ОСОБА_1 – адвокат Приходько О.Я.подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк». 
Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк».
Визнати відсутніми зобов`язання ОСОБА_1 як позичальника за заявою про приєднання №971491/211117 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), та зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», анулювати (списати) заборгованість по кредитному ліміту (кредиту), відкритого на ім`я ОСОБА_1 , що виникла з 10.09.2024, включаючи нараховані відсотки за кредитом за прострочку по кредиту по дату ухвалення рішення по справі.
Судові витрати покласти на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк».
Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» є недоведеними, також позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості, яку просив стягнути банк.

28.10.2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» надало Полтавському апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04 грудня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», з однієї сторони, та фізичною особою ОСОБА_1 , з другої сторони, було укладено заяву про приєднання №971491/211117 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). 
Підписанням даної заяви клієнт беззастережно приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеного на офіційному сайті АТ«Ощадбанк». Згідно п. 3.4.1 - 3.4.2 Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту Поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надав Клієнту Платіжну картку та ПІН - конверт до неї.
Відповідно до п.5.1. Заяви про приєднання №971491/211117, підписанням цієї Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, своє письмове клопотання на отримання кредиту, засвідчує підписання паспорту споживчого кредиту та таблиці сукупної вартості кредиту, погоджується, що заява про приєднання та додатки до договору, зокрема, умови користування кредитною лінією, паспорт споживчого кредиту, таблиця сукупної вартості кредиту, тарифи складають єдиний документ - ДКБО.
Відповідно до п.6.3. - 6.6. Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 5 000 гривень на споживчі цілі на строк 60 місяців, з можливістю наступної пролонгації на той самий строк. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38,00 (Тридцять вісім) процентів річних і сплачується щомісячно.
25 листопада 2020 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою кредитний ліміт було збільшено до 250 000 гривень.
Факт отримання кредиту підтверджується Виписками по картковому рахунку Відповідача за період 04/12/2018 - 15/08/2019, 16/08/2019 - 16/02/2023, 17/02/2023 -18/02/2025.
Всі інші умови Кредитного договору, в т ч. порядок його зміни, містяться в Договорі. Клієнт усвідомив та погодився, що дана Заява, яка є складовою частиною Заяви на приєднання, Договір, розміщений у вільному доступі на інтернет-сторінці Банку та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є Кредитним договором.
Підписанням цієї Заяви Клієнт підтвердив, що до підписання даної Заяви Банк надав йому як споживачу, а він ознайомився з загальною вартістю Кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по Кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту.
Пунктом 1.24. Договору передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.
Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором.
Згідно п. 1.27.-1.29. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.
У разі виникнення простроченої заборгованості за ОСОБА_3 рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо.
29.01.2025 року АТ «Ощадбанк» направило ОСОБА_1 пропозицію про врегулювання заборгованості. 
13.02.2025 ОСОБА_1 надав відповідь, що 10.09.2024 дані кошти були зняті внаслідок шахрайських дій.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, мотивував своє рішення тим, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту, а відповідач порушив зобов`язання щодо повернення грошових коштів.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивач належними доказами підтвердив наявність заборгованості у відповідача перед банком, а останній у свою чергу свої зустрічні позовні вимоги не довів суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог банку і відмовив в них ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник у борг)128 695,56 грн., просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами у розмірі 21 527,58 грн.; заборгованість за основним боргом (інстолмент) – 2 793,02 грн, та проценти за користування кредитом (інстолмент) – 698,00 грн.
Заперечень щодо отримання кредитних коштів та нарахованих відсотків стороною відповідача в апеляційній скарзі не надано.
Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 153713,16 грн.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на заволодіння коштами з картки третіми особами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
У статті 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абзацу першого пункту 1 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» (далі - Положення № 705), користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Згідно з пунктом 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.
Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.
Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).
Відповідно до пп. 5 ч. 4 розділу I цього Положення термін «негайно» - найкоротший строк протягом робочого дня, у який мають здійснюватися (відбуватися) відповідні дії, з моменту настання підстав для їх здійснення.
Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Згідно із статтею 23.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатор до настання дати валютування може відкликати кошти, які до зарахування їх на рахунок отримувача або видачі в готівковій формі обліковуються в банку, що обслуговує отримувача. Документ на відкликання коштів ініціатор подає до свого банку, який того самого дня надає банку отримувача вказівку про повернення коштів. Банк отримувача в день одержання вказівки повертає кошти за реквізитами, зазначеними в ній, якщо на час надходження такої вказівки вони не зараховані на рахунок отримувача, та повідомляє отримувача про відкликання коштів ініціатором.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказував, що він особисто зазначеними коштами не користувався, та ці кошти знято з картки шахрайським шляхом.
На підтвердження вказаного ОСОБА_1 зазначив, що за його заявою Полтавським районним управлінням поліції у Полтавській області відкрито кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 12024170420001455 від 13.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Матеріалами справи підтверджується, що операції з переказу коштів було здійснено в мобільному додатку Ощад 24/7. 
Метод підтвердження операцій по клієнту: у випадку переказу коштів іншому клієнту Ощадбанку, переказів в інші банки та при поповненні мобільного телефону на суму від 2 000 грн. - підтвердження операції - СМС-паролем. Усі інші операції (інші сервіси або менша сума) можливо підтверджувати кодом доступу/відбитком пальця. Переказ 10.09.2024 року 14:55:21 29 000 грн. підтверджено кодом ОТП з СМС.
Для реєстрації і встановлення нового мобільного додатку використовуються реквізити РГК та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, а також одноразові ОТР-паролі, які надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону під час дзвінка.
В гаманець Аррlе Рау/Gogle Рау картку НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) було додано 10.09.2024 року 14:00:39. 
Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 отримував на власний номер телефону, як номер, на який здійснюється СМС-інформування, одноразові цифрові паролі (коди підтвердження операцій), які є інформацією, що дає змогу ініціювати платіжні операції.
Оскільки паролі для проведення розрахункової операції отримувались останнім на його мобільний номер телефону, то викладене свідчить, що тільки він міг розголошувати ці дані третім особам.
Відповідач вказаний факт підтвердив в розмовах з представником банку, в додатках до своєї заяви до АТ «Ощадбанк» від 16.09.2024 року та скріншотах з мобільного телефону.
Як вказувалося вище до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач.
Посилання ОСОБА_1 , на те, що під час зняття його коштів в м. Миколаєві він перебував в м. Полтаві у зв`язку з чим він звернувся з заявою про кримінальне правопорушення та за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження не може бути підставою для звільнення від відповідальності за кредитними зобов`язаннями.
З урахуванням вказаних обставин у банку не виникло підстав з визнання відсутніх зобов`язань ОСОБА_1 як позичальника за заявою приєднання № 971491/211117.
Колегія суддів зазначає, що відповідач може поновити свої права шляхом пред`явлення позову до особи у разі встановлення кримінального правопорушення, до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Приходько Оксани Ярославівни залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 31 березня 2026 року.

Головуючий   О.О. Панченко 

Судді   С.Б. Бутенко

В.П. Пікуль