Справа № 634/1290/25
Номер провадження 2/634/137/26
Категорія 40
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026 року сел. Сахновщина Харківська область

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді – Зимовського О.С.,
за участю секретаря – Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 21 978,00 гривень, судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 28.07.2025 р. між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредита № 8195273, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 000 грн., строком на 360 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми кредиту, та у разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 450 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Відповідач допустив прострочення виконання взятого на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 21978,00 грн. у тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9 000 ,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 6 925,50 грн., заборгованість за комісією в розмірі 1 552,50 грн., пеня 4500 грн.
16.09.2025 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 16/09/25 за яким, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» право грошової вимоги за кредитними зобов`язаннями у тому числі і за кредитним договором №8195273. Відповідно до реєстру прав вимоги №19/11/25-02 від 19.11.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 21978,00 грн. грн. у тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9 000,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 6 925,50 грн., заборгованість за комісією в розмірі 1 552,50 грн., пеня 4500 грн.
Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав.
Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано учасникам час для подання заяв по суті.
Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сахновщинського районного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
З урахуванням положень ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалось.
Розгляд справи здійснювався в порядку ст.ст.280 - 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 28.07.2025 р. між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8195273, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 000 грн., строком на 360 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми кредиту, та у разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 450 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 43331.
TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов кредитного договору №8195273 від 28.07.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав ОСОБА_1 у власність грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», що підтверджується копією платіжної інструкції.
На виконання ухвали суду з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла інформація, що в банку на ім`я відповідача емітовано картку № НОМЕР_2 та додано виписку по вказаному рахунку за період з 28.07.2025 по 31.07.2025 року, з якої вбачається, що 20.03.2025 року на картку № НОМЕР_2 було зараховано 9 000,00 грн.
16.09.2025 року між TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 16/09/25 за яким, TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ ««Деал Фінанс Груп» право грошової вимоги за кредитними зобов`язаннями у тому числі і за кредитним договором №8195273.
Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує та відповідно до реєстру прав вимоги №19/11/25-02 від 19.11.2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 21978,00 грн. грн. у тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9 000 ,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 6 925,50 грн., заборгованість за комісією в розмірі 1 552,50 грн.
Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
ТОВ «Деал Фінанс Груп» на підставі Договору факторингу № 16/09/25 набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № 8195273 від 28.07.2025 року.
Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1050 ЦК України).
Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено днями.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач умови договору не виконує, а отже наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами на користь позивача, який набув права грошової вимоги до відповідача згідно договору факторингу.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно умов, тому не підлягає стягненню з відповідача.
Оскільки заборгованість за пенею нарахована відповідачу по Договору № 8195273 за період з 28.07.2025 по 12.12.2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в сумі 4500,00 грн. слід відмовити.
Щодо стягнення комісії за надання позики, суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Між тим, оскільки товариством не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Отже, вказана сума комісії в розмірі 1552,50 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.
Враховуючи викладене вище суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають частковому задоволенню в сумі 15925 грн. 50 коп. 
Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого.
Матеріали справи свідчать, що 22.08.2025 року між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено Договір про надання правової допомоги № 22-08/25 ДІЛ.
08.12.2025 року сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №3-ДІЛ підписано між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокатом Ткаченко Ю.О, який містить опис робіт (наданих послуг), які підлягають оплаті згідно п.4.1 Договору про надання правничої допомоги. 
Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як установлено в ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).
Враховуючи значення справи для сторін, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, співмірність витрат зі складністю справи та виконаною роботою, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000 грн. При визначені розміру судових витрат суд враховує, що зазначена справа є типовою для фінансової установи, а тому покладення наведеної Товариством суми лише на одного відповідача не відповідає вимогам розумності та справедливості. Виключних обставин, що потребували значного часу на підготовку позовної заяви та відповідних додатків до неї, адвокатом не наведено.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2422,40 грн судового збору.
У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.
Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1755 грн. 30 коп. (15925,50 х 2422,40/21978,00).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку – 300528) суму заборгованості за Договором кредиту №8195273 від 28.07.2025 в розмірі 15925 грн. 50 коп. (п`ятнадцять тисяч девятсот двадцять пять гривень 50 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку – 300528) суму сплаченого судового збору в розмірі 1755 грн. 30 коп. (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять гривен 30 коп.) та витрати за професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Сахновщинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: