УКРАЇНА
Справа № 196/1252/25
№ провадження 2/196/85/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

учасники справи та представники учасників справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ",
відповідачка ОСОБА_1 ,
представник відповідачки – адвокат Бойко Юрій Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.11.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою укладено кредитний договір № 37876-11/2023. Вказаний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, який зазначено в п. 8 кредитного договору, реквізити та підпис сторін.
29.04.2024 р. між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено Договір факторингу №29042024 відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" передало ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" за плату належні йому права вимоги до боржників. 
Згідно реєстру боржників від 29.04.2024 р. до Договору факторингу №29042024 до ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р. в сумі 29 100.00 грн., з яких: 6000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме 29.04.2024 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ні на рахунки попереднього кредитора.
У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р. в розмірі 29 100.00 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.47). 
Ухвалою суду, яка занесена 23.02.2026 р. до протоколу судового засіданні, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про залишення позову без руху.
Ухвалою суду, яка занесена 23.02.2026 р. до протоколу судового засіданні, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про визнання обов`язкової явки у судове засідання представника позивача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві представник позивача Костюшок П.М. зазначив про розгляд справи за відсутністю представника позивача (а.с.2-5).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило (а.с.95-97).
Представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Бойко Ю.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» являється неналежним позивачем та не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р., оскільки позивач не навів доказів про те, що відповідачці повідомлено про перехід прав вимоги у зобов`язанні від ТОВ "Аванс Кредит" до ТОВ "ФК "ЄАПБ", тому ОСОБА_1 має право не виконувати свого обов`язку новому кредитору. Доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором є належно оформлені та підписані договори відступлення прав вимоги, реєстри договорів, права вимоги за якими відступаються. При цьому реєстри боржників та додаткові угоди не свідчать про набуття прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 . Вимоги позивача є безпідставними. Також кредитор вийшов за межі строку кредитування. Просить провадження в справі закрити через відсутність предмета спору.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 28.11.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою укладено договір про надання фінансового кредиту № 37876-11/2023 (а.с.7-12).
Згідно вказаного договору, товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, дата надання кредиту – 28.11.2023 р., дата погашення – 21.11.2024 р.; за користування кредитом нараховуються проценти; процентна ставка фіксована, 2.50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-75хх-хххх-4570 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.2, 1.4, 1.6 Договору).
У разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний день, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав (п.4.1.2 Договору).
Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту підписання його електронними підписами сторін.
Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором "W1054".
Довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. №3466_241129110409 від 29.11.2024 р. повідомлено, що між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ "Аванс Кредит" укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 р. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти від ТОВ "Аванс Кредит": 28.11.2023 р. на суму 6000 грн. на картку відповідачки НОМЕР_1 (а.с.13).
29.04.2024 р. між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено Договір факторингу №29042024 відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" передало ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.26-30).
Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру божників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами на скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру божників підтверджує факт переходу від ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №29042024 від 29.04.2024 р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників на виконання п.1.2 договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 р. (а.с. 33).
Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 р., позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 29 100.00 грн., з яких: 6 000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.32). 
З розрахунку заборгованості за договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р., вбачається, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором у сумі 29 100.00 грн., з яких: 6 000.00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 100.00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22-24). Відсотки нараховані в межах строку кредитування.
Отже, позивач виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти. Відповідачка, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, кредитний договір № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р.,  був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів.
Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд вважає доведеним обставину порушення відповідачкою умов договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотками у встановлені в договорі терміни.
Щодо твердження представника відповідачки - адвоката Бойко Ю.О. про те, що позивач вийшов за межі строку кредитування, суд зазначає таке.
Кредитний договір №37876-11/2023 від 28.11.2023 р. укладений на строк 360 днів, тобто дата погашення кредиту - 21.11.2024 р. (а.с. 7-12).
Розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором становить період із 28.11.2023 р. /дата укладення кредитного договору/ по 29.04.2024 р., тобто позивач здійснив нарахування в межах строку кредитування (а.с.22-24).
Що стосується укладеного договору факторингу, суд зазначає таке.
29.04.2024 р. між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ЄАПБ" було укладено договір факторингу №29042024, згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру божників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами на скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру божників підтверджує факт переходу від ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.26-30).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Надана копія договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 р. підписана сторонами, що підтверджує укладення договору та перехід права вимоги від клієнта ТОВ "Аванс Кредит" до фактора ТОВ "ФК «ЄАПБ" (а.с.26-30).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належним та допустимим доказом відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, що в свою чергу підтверджує та дозволяє дійти висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержало від первісного кредитора право вимоги по заборгованості до відповідачки.
Повна оплата за договором факторингу №29042024 від 29.04.2024 р. підтверджується платіжною інструкцією №21234 від 30.04.2024 р. (а.с.31).
Крім того, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку також недійсним не визнаний, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.
Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.
У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.
Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.
Навіть при умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів,  і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.
Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Тому твердження представника відповідачки щодо неповідомлення відповідачці про перехід прав вимоги іншому кредитору та відсутність у нового кредитора права вимоги до відповідачки по кредитному договору, а також, що реєстр боржників не свідчить про набуття права кредитора по відношенню до боржника судом не береться до уваги.
Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с.37) підтверджує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України.
Права вимоги за договором про надання фінансового кредиту договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р. перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Всупереч умовам договору про надання фінансового кредиту договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р. відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Таким чином, за вищевказаних обставин суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір про надання фінансового кредиту договором № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р., за умовами якого відповідачка зобов`язалась прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять.
У зв`язку із чим суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, що становить загальну суму 29 100.00 грн.
Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивачем надана платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 130055 від 15.08.2025 р. про сплату судового збору у розмірі 3028.00 грн (а.с.1).
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 3028.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" суму заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 37876-11/2023 від 28.11.2023 р. в розмірі 29 100.00 грн., судові витрати в розмірі 3 028.00 грн., а всього 32 128.00 грн. (тридцять дві тисячі сто двадцять вісім грн. 00 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ "ТАСкомбанк".
Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 27 лютого 2026 року. 

Суддя    Л.П. Бабічева