Справа №587/284/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л.М.	
Номер провадження 33/816/1068/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  172-20 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , з участю захисника – адвоката Безуглої К.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло З.Я. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Судом установлено, що капітан ОСОБА_1 в умовах особливого періоду – воєнного стану, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 17 січня 2026 року о 09 год 00 хв під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового базування підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння (вживання канабіноїдів), що підтверджується висновком КНП Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2026 року, чим порушив вимоги статей 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Зачепіло З.Я. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , надані ним під час службового розслідування, згідно з яким вживання наркотичного засобу (канабіс) відбулося одноразово під час перебування його в щорічній основній відпустці, в період з 24 листопада 2025 року по 11 грудня 2025 року. Факт наявності метаболітів канабіноїдів у біологічному середовищі 17 січня 2026 року є наслідком їх тривалого виведення з організму, а не доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, під час виконання ним військового обов`язку.
Апелянт також зазначає, що відповідно до матеріалів справи, 17 січня 2026 року ОСОБА_1 не мав клінічних ознак сп`яніння (почервоніння очей, порушення координації мови чи рухової активності).
Окрім цього, суд безпідставно відмовив у застосуванні ст. 22 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є офіцером (капітаном), командиром роти, характеризується позитивно, вживання наркотичного засобу відбувалося під час його відпустки, як спосіб психологічного розвантаження, що не потягло за собою жодних негативних наслідків для боєздатності підрозділу.
У супереч вимог п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягнув із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 коп.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та не мав змоги своєчасно ознайомитися зі змістом оскаржуваної постанови та звернутися за правовою допомогою до адвоката. Таким чином, лише 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 було укладено договір про надання адвокатських послуг № 23/45463, з метою відновлення порушених прав, формування правової позиції по справі та реалізації дій, для створення оптимальних умов, щоб підготувати апеляційну скаргу, відповідно до чинного законодавства.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Безугла К.В. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги захисника – адвоката Зачепіло З.Я. та наполягала на їх задоволенні. Також просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, у зв`язку з поважністю причин пропуску.
Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Безуглу К.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне, клопотання задовольнити, поновити захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Зачепіло З.Я. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП ґрунтується на досліджених доказах:
- протоколі про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 26 січня 2026 року серії КИС № 175;
- висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 25 січня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (викликане канабіноїдами);
- копії посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 ;
- рапорту заступника командира 1 танкового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 .
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними, допустимими і достатніми для ухвалення відповідного рішення. Суддя суду першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 наркотичні засоби вживав під час перебування у відпустці, а виявлені у відібраних зразках біологічного середовища наркотичні засоби під час проведення медичного огляду є лише його залишками, не беруться до уваги апеляційним судом, враховуючи наступне.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Порядок проходження військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил огляду на стан сп`яніння встановлено ст. 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.
Тобто, для притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа перебувала у стані наркотичного сп`яніння чи коли саме вживала наркотичні засоби, оскільки правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли військовослужбовець почав виконувати обов`язки військової служби.
Також, апеляційний суд зауважує про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений зі спливом одного місця після відпустки, що унеможливлює виявлення залишків канабіноїдів, які нібито були вживані військовослужбовцем ще в грудні місяці 2025 року. 
Окрім цього, враховуючи викладену диспозицію ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності саме за виконання обов`язків військової служби на території тимчасового базування підзрозділу військової частини НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком. Тому не зазначення в протоколі про військове адміністративне правопорушення виявлених у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, не спростовує його винність у вчиненні правопорушення.
Вирішуючи питання стосовно можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянина.
Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 вказане правопорушення вчинив в умовах воєнного стану, є військовослужбовцем, який зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, як офіцер є прикладом зразкової поведінки для підлеглих, перебування його на території військової частини в стані наркотичного сп`яніння, на думку апеляційного суду, не можна віднести до малозначного. При цьому не можна вважати, що даним правопорушенням не завдано шкоди, оскільки така шкода полягає в наданні негативного прикладу щодо порушення військової дисципліни іншим військовослужбовцям, зниженні авторитету Збройних Сил України та порушенні вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Разом із тим заслуговують на увагу апеляційні доводи щодо незаконного стягнення з ОСОБА_1 судового збору, оскільки останній є військовослужбовцем та вчинив правопорушення під час виконання обов`язків військової служби. 
Згідно з п.12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, та учасники бойових дій.
Враховуючи наведене, постанова судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року підлягає зміні в частині стягнення із ОСОБА_1 судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року № 3674-VI.
Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Зачепіло З.Я. строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло З.Я., задовольнити частково.
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 в частині вирішення питання щодо стягнення судового збору, змінити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.